225 



Kn annan grupp är den nordliga. Dil hör bl. a. Spliacelotheca 

 Polij(/oiu-rinip(iri och Puccinia gigantea. Del linns även rent alpina 

 arler, sydliga arter, kanske en baltisk grupp o. s. v. 



Kn grupp av parasitsvampar utgöres av dem, som följa värdväx- 

 terna över hela deras utbredningsområde. Hit torde höra bl. a. 

 i'romiices Alchemillae och Puccinia Taraxaci bland roslsvamparna. 

 Av ustilagineerna lordo bl. a. rslilago longissima på Giijceriaixriev 



V\^. 1. Fyndorterna för de på Geranitun silvaticnm förekommande rostsvam- 

 parna Puccinia Geranii (I), Puccinia Morthieri (II) och Uromyces Geranii (III). 



och Cinlraclia Caricis på Care.r-arter ha ungefär samma utbredning 

 som resp. värdväxtsläkten i Sverige. En ustilaginé, som däremot är 

 funnen endast inom ett landskap, ehuru värdväxten har vidsträckt ut- 

 bredning i vart land, är Ustilago grandis på Phragmiles commiinis. Den 

 äi- i litteraturen känd endast från Uppland. Svampen i fråga är lätt 

 tip[)märUsammad och kan ej gärna i andra landskap ha undgått 

 mykologernas blickar. 



De kartor, som åtfölja denna uppsats, visa ett par fall, där pa- 

 rasitens utbredning ej täcker värdväxtens. I fig. 1 äro fyndor- 

 ierna för tre rostsvamparter pa Geranium silvaiiciim inprickade. 

 Kommande undersökningar skola naturligtvis komplettera dessa kar- 

 tor, men de synas mig redan i sitt nuvarande skick ganska bely- 

 sande. Här föreligger nämligen tre olika arter på en värdväxt, som 

 allmänt förekommer i hela vårt land, och alla tre arterna ha olika 



Svensk Botanisk Tidskrift 1920. 15 



