Svensk Botanisk Tidskrift. 1920. Bd. 14, H. 2 — 3. 



YTA OCH ARTER. I. 



AV 



O. ARRHEXIUS. 



I ett par föregående arbeten har jag påvisat, alt en viss lag- 

 hundenhet är rådande i förliållandet mellan yta och arter. Detta 



v I X 

 förhållande kan uttrvckas genom en tillnärmelseformel -=— = — 



J/i U: 



där .r är antalet arter på ytan y och .r^ artantalet på ytan ij^ ; n är 

 en konstant. 



Denna tillnärmelseformel äger, efter vad som förut visats, giltig- 

 het för ytor av så olika storlek som dm'^, m^ och har. Emeller- 

 tid äi det av stort intresse alt lära känna, om den även äger gil- 

 tighet för alla eller de fl^sla associationer, eller om något eller 

 några samhällen upj)visa alltför stora avvikelser. Jag har därför 

 undersökt ett llertal växtsamhällen och funnit, alt avvikelserna i 

 allmänhet äro myckel små, särskilt om man tar hänsyn till de 

 stora felkällor, som finnas, även när det gäller så små områden, 

 som här blivit undersökta. 



Här nedan återges resultatet av beräkningar från ett par växt- 

 samhällen. 



1 tabellen upptagas de genom räkning av arterna funna resul- 

 taten, och de enligt formeln beräknade. 



Som synes är överensstämmelsen här synnerligen god. I alla de 

 fall, som undersökts, i allt fjorton associationer, har överensstäm- 

 melsen mellan de observerade och beräknade värdena varit mycket 

 god, varför man med stor sannolikhet kan antaga, att denna for- 

 mel gäller för alla eller åtminstone de flesta associationer. 



