328 



Men hur uppstår denna regelbundenhet? Den är naturhgtvis be- 

 roende på individens fördelning över ytan. Det enklast tänkbara 

 fallet är då, att individen av varje art fördelas över ytan enligt 

 slumpens lag och varje art oberoende av den andra. Om så vore 

 fallet, skulle ytans artsumma, den sannolika, vara lika med sum. 

 man av de olika arternas sannolika förekomst på ytan. Ytans art- 

 summa kan ju även utrönas genom direkt räkning. 



Sannolika förekomsten av en art på en småyta är beroende av 

 artens absoluta frekvens, d. v. s. det antal individ av arten, som 

 förekommer inom en viss enhetsyta, som är större än småytan. 



Sannolikheten för att arten ej finnes å småytan ij liggande i den 



/ '/\ ''i 



större ytan 1 är 1 — ~\ , då /j^ är antalet individ av arten pa 



ytan Y. Sannolikheten för att arten linnes blir således 1 — 1 — * J . 

 Sannolikheten för att en annan art med absoluta frekvensen n^ 

 finnes å ytan y blir således 1 — 1 — ~\ ^ o. s. v. 



Om man nu summerar sannolika förekomsten av de olika arterna, 

 finner man det sannolika artantalet på småytan y, vilket även in- 

 förts i den ovanstående tabellen. Av denna framgår att överens- 

 stämmelsen mellan de observerade värdena och de beräknade är 

 synnerligen god. Den är t. o. m. så god, att man kan draga den 

 slutsatsen, att individen äro fördelade över ytan efter sannolikhets- 

 lagarna. 



En följd av det sist sagda blir, att växtsamhällenas sammansätt- 



