Svensk Botanisk Tidskrift. 1919. Bd. 14, H. 2 — 3. 



EN SUPRALITORAL HAVSSTRANDSÄNG FRÄN 



DEN ÄLDRE BRONSÅLDERN BE\^ARAD I 



DET INRE UPPLAND. 



aV 



RUTGER SERNANDER. 



Förekomsten av havsstrandsväxter inne i Uppland är ett av ålder 

 känt fenomen. Det första fyndet var Triglochin inaritiniiim. »Anno 

 1722 d. 17 Augusti» anmäldes den för K. Vetenskapssocieteten, 

 eller som den då kallades, »Bokwettsgillet» : »Hr Doct: Martin be- 

 rättade sig funnit en ny ört på Kungsängen, som hos Botanicos 

 skall vara obekant, en Species utaf luncago Tournefortii» (Schuck, 

 sid. 70). Linné blev tydligen under sin studenttid mycket intres- 

 serad för denna förekomst, och i sina anteckningar »Spolia Bo- 

 tanica», 1729, sid. 77 säger han: »Wid Upsala på Kungsängen i 

 sidder {:hinc planta marilima aqvarum dulcium alumna fieri po- 

 test:). Denna skickade D:r Martin (: qvi pudor! :) till Sherard och 

 frågade namnet, vide Act. Lit. Sv. [Vol. I p. 343] och fick till svars 

 Juncago maritima perennis Sherard>. 



Havsstrandsarternas antal på Kungsängen ökades snart med Glaux 

 maritima, och liknande fynd gjordes sedermera även på andra ställen 

 inne i landet. I och med att teorien om den svenska vallens höj- 

 ning slog igenom, ansågs det som självklart, att man hade att 

 göra med efterposter från fordomtima havsstränder. Uppland blev 

 den klassiska marken för dessa havsstrandsrelikter. Ar 1905 gjorde 

 jag i »Uppland: Växtvärlden» en sammanställning av viktigare till 

 denna tid gjorda fynd inom landskapet, till vilken jag hänvisar för 

 5'tterligare detaljer.^ 



'■ Ea av mina lärjungar, fil. stud. Gunnar Björkman, har börjat en systematisk 

 undersökning över de uppländska havsstrandsrelikterna, även innefattande de even- 

 tuella epilitoralerna. 



