34') 



nitcr, av vilka en jättestor, som särskilt tilldrog si<^ min iippinärksam- 

 liet, insamlades. Vid hemkomsten bestämdes denna av docenten Thork 

 I-^RIES och amanuensen (■. Hinai; dt Hif/iz till G if ro])h()ra rug i fera i Nyl.) 

 Th. Kr. 



l-'tt lynd i Sverige av denna la\art publicerades lör Törsta gängen li)I."5, 

 då TiiOHi: C. i;. l'iai:.s i denna tidskritt (Hd. 7. sid. 1504— liO.')» meddelade, 

 att lil. lii-. Harry Smith anträllat Gi/rophoru riigifcra på Ilelagsijällel i 

 Härjedalen. .Smith har senare, ''/t 1917, funnit denna lav även i)a Ijället 

 Slorsola nära Hkorrdörren i Jämtland. 



Emellertid hade den finske lichenologen, lorslmäslare (i. LÅNG, redan 

 1910 anträllat (iijvophora nuiifeva i Sverige, nämligen \rA Ijället 1'eldsn 

 (»l'ällsä» i Sxeriges nordvästligaste hörn. Etiketten till det av mig sedda 

 exemplaret saknar datering, men då L.^ng 1910 såsom medlem av Svenska 

 IJenbeleskommissionen vistades i Karesuando, har han tvivelsutan insamlat 

 laven nämnda är. L.Ing omkom som bekant vid Malmslättsolyckan 

 "• •; 1912. 



I-lxemplar, som linnes i Botaniska Museets i Uppsala lavherl)arium, är 

 lörsett meil följande lokaluppgift: Lapponia tornensis, parodi. Kare- 

 suando in lalere rupis infra cacumen australe niontis Pältsä, c:a 1 'iöO m s.m.» 



Gi/rojihord riigifcra är alltså hittills funnen på fyra svenska lokaler, 

 av vilka de båda mellersta hava ett inbördes avstånd på c:a 850 km. 

 I Norge har G. nujifvra hittills anträtlats på fem lokaler. 



Samtliga förekomster, för vilka höjdsillror varit mig tillgängliga, äro 

 belägna på mycket höga nivåer. Smiths lokaler på Helagsfjället, Stor- 

 sola och Storsylen (Söndre Trondhjems amt) ligga 1 400 ä 1 öOO m ö. h., 

 LÅKG.'^ på Peldsa ca 1230 m ö. h. samt G. Samuelssons på Kirkedör- 

 snuten vid Einse och min jiå Pallemtjåkko c:a 1760 m ö. h. 



Gijrophora rugifera torde alltså få betraktas som en speciell högfjälls- 

 lav. .\nledningen till att den hittills är anträffad jiå så få ställen, torde 

 vara all söka i den omständigheten, alt fjällto])parnas flora är så fattig, 

 att den mera sällan lockar botanister till besök. Jag anser därför tro- 

 ligt, alt G. riigifcra finnes ])å åtskilliga av Skandinaviens 'skiller-V) hög- 

 fjäll, och att den vid närmare efterforskning skall visa sig vara mindre 

 sällsynt, än man från början antagit. Medan denna lav ända till 1910 

 endast var känd från tre norska lokaler, så föreligga nu, såsom fram- 

 gått av det ovan anförda, från de sista tio åren ej mindre än sex nya 

 fyndorter, av vilka fyra äro belägna i Sverige. 



(larl G. Alm. 



Thymus Serpyllum L. i Bohuslän. 



I Svensk Botanisk Tidskrift 1912. sid. 234 och följande har 11. WiLH. 

 Arnell skrivit en uppsats om utbredningen av Thgimis Scr/)glliiin L. 

 Han säger däri, att den är en ostlig art, och stöder delta sitt påslående 

 därpå, att exemplar frän Bohuslän och Dalsland ej finnas i llerb. Mus. 



