Diuresen, 
Urinstof- 
dannelsen. 
20 THEODOR FRØLICH. M.-N. KI. 
tidligere tilstedeværende betydelige acidose nu var i raskt aftagende (cfr. 
urinens ammoniakmængder) trods overgangen til streng diæt. 
Patienten forbliver derfor paa en kulhydratfri diæt lige til udskri- 
velsen fra hospitalet (ogsaa efter denne tid), naar undtages, at han 5/3 
faar 100 gr. melk og 30 gr. franskbrød med tilsammen ca. 24 gr. kul- 
hydrater som prøve paa toleransen. Resultatet af denne undersøgelse er, 
at hans urin indeholder en" ikke kvantitativ bestemmelig mængde sukker, 
idet Trommers prøve kun gav en yderst svag positiv reaktion. 
Diuresen naar ikke under hele hospitalsopholdet nogen betydelig 
høide, idet den største døgnmængde er 5280 ccm. 
Det er imidlertid en omstændighed ved denne patients diurese, der 
er af adskillig interesse, nemlig dens absolute overensstemmelse med 
glykosurien, idet den hvert døgn nøiagtig følger denne i alle dens 
svingninger. 
Hvad forholdet mellem dag- og naturinen angaar, saa viser det sig 
gjennemgaaende, at mængden af dagurinen er større end af naturinen, 
saalænge glykosurien er stor, derimod bliver forholdet vekslende, efterat 
glykosurien begynder at aftage. 
De kvælstofholdige urinbestanddeles indbyrdes forhold. 
Den menneskelige urins væsentligste kvælstofforbindelser udgjøres af 
urinstof, urinsyre, hippursyre, kreatinin respektive kreatin samt ammo- 
niak. Det er foruden totalkvælstoffet væsentlig urinstoffet og ammo- 
niaken, der interesserer os ved diabetes mellitus. 
Hos normale mennesker paa almindelig blandet kost udgjør urin- 
stofkvælstoffet 86%, ammoniakkveelstoffet 3 Yo og de øvrige kvælstof- 
holdige bestanddele 11% af totalkvælstoffet!. Ifølge Neumeisters? 
fremstilling dannes urinstoffet i leveren derved, at der fra de forskjellige 
organer tilføres leveren ammoniumlaktat fra eggehvidespaltningen; dette 
forbrændes i leveren til ammoniumkarbonat, hvoraf synthetisk dannes 
urinstof. En forandring i disse forhold kan finde sted derved, at der 
lægges beslag paa ammoniaken, førend urinstofdannelsen foregaar, idet 
der under særlige omstændigheder (f. ex. øget syreproduktion i orga- 
nismen) kan trænges alkali for at neutralisere tilstedeværende syrer. Hos 
kjødædende dyr er en betydelig ammoniakudskillelse fysiologisk, idet den 
1 Neumeister: Lehrbuch der physiologischen Chemie, Jena 1897. S, 670. 
2 L, c. S. 660 og 661. 
