1903. No. I. STUD. OVER DIABETES MELLITUS I BARNEALDEREN. 21 
sure føde kræver en del af organismens ammoniak for at neutraliseres 
(Æallervorden)\. 
Hos mennesket har Coranda? paavist, at ammoniakmængden i urinen Ammoniak- 
> å Iskillels 
var større ved kjøddiæt end ved blandet kost og plantekost (forholdet Ke VET 
ved forskjellig 
ZAIKIT.O: 1). kost. 
Forholdet mellem totalkvælstof og ammoniakkvælstof fandt imidlertid 
Gumlich® omtrent ligt ved al slags næring. 
Stor interesse vakte ammoniakens forhold i urinen, da Hallervorden4 Ammoniak- 
udskillelsen 
; k NE . ved patho- 
stande og særlig ved visse former af diabetes mellitus. Han’ fandt hos logiske til- 
paaviste foroget ammoniakudskillelse ved forskjellige pathologiske til- 
en diabetiker indtil 5.96 gr. ammoniak i et døgn? og søgte aarsagen Stande. 
hertil i udskillelsen af store syremængder; da han ikke kunde paavise 
nogen parallelisme mellem den udskilte ammoniak og urinens kjendte 
syrer (P2 Os), antog han, at der ved diabetes maatte forefindes andre, 
hidtil ukjendte syrer. 
Senere optog Siadelmann® spørgsmaalet og fandt hos en patient 
indtil 12.24 gr. ammoniak paa et enkelt døgn. Han bestemte i 5 døgn 
summen af syrer og baser i urinen og fandt en betydelig overvægt for 
de sidstes vedkommende, hvoraf han sluttede, at der i urinen maatte 
findes en syre, som det ikke havde lykkedes ham at bestemme; ved 
gjentagne forsøg paa at finde denne opnaaede han at fremstille et 
zinksalt, som han antog for en krotonsyreforbindelse. 
Hermed var den mulige aarsag til de store ammoniakmængder hos 
diabetespatienter allerede kommen langt paa vei til at erkjendes. 
Den nærmere bestemmelse af den formodede syres natur lykkedes £-oxysmer- 
endelig Minkowski? og Külz®, idet disse to forskere samtidig erkjendte *'“ 
den som f-oxysmorsyre. 
1 Hallervorden: Ueber das Verhalten des Ammoniaks im Organismus und seine Be- 
ziehung zur Harnstoffbildung, Archiv f exp. Path. und Pharmak, 1879. Bd, X. S. 125. 
2 Coranda: Ueber das Verhalten des Ammoniaks im menschlichen Organismus, Ar- 
chiv für exp, Path. und Pharmak. Bd. XII. S. 76, 1880. 
3 Gumlich: Ueber die Ausscheidung des Stickstoffs im Harn. Zeitschrift für physio- 
logische Chemie, 1893. Bd. XVII, S. 10, 
4 Hallervorden: Ueber Ausscheidung von Ammoniak im Urin bei pathologischen Zu- 
ständen. Archiv für exper, Path, und Pharmak, Bd. XII. S 237 o. f. 1880. 
5 Hallervorden: L.c. S. 267 o. f. 
6 Stadelmann: Ueber die Ursachen der pathologischen Ammoniakausscheidung beim 
Diabetes mellitus und das Coma diabeticum, Archiv für exper, Path. und Pharmak, 
Bd. XVII. S. 419. 1883. 
7 Minkowski: Ueber das Vorkommen von Oxybuttersåure im Harn bei Diabetes mellitus, 
Ein Beitrag zur Lehre vom Coma diabeticum. Archiv für exper, Path, und Pharmak, 
Bd, XVIII. S. 35. 1884. 
8 Küls: Ueber eine neue linksdrehende Säure (Pseudooxybuttersäure). Ein Beitrag zur 
Kenntniss der Zuckerruhr, Zeitschrift für Biologie, Bd. XX. S. 165. 1884. (Neue 
Folge Bd, II), 
