40 THEODOR FROLICH. M.-N. KI. 
særegenheder ved eggehvideomsætningen der betingede deres optræden. 
Paa afgjorelsen af dette spørgsmaal har derfor de senere tiders under- 
søgelser for en væsentlig del været rettet. 
v. Mering! udtaler sig derhen, at oxysmørsyre og aceton muligens 
er produkter af de kulhydrater, der dannes under eggehvidehenfald 
(phloridzindiabetes). 
Ligeledes antyder Minkowski?” muligheden af deres dannelse af 
eggehvidemolekylets kvælstoffrie rest. v. Engel fandt hos sunde indi- 
vider gjennemsnitlig 0.006 til 0.018 gr. aceton pro die, hvilken mængde 
øgedes betydelig ved eggehvidekost. Naar der omsættes rigelig egge- 
hvide, ligegyldig enten paa grund af overernæring eller paa grund af 
pathologisk henfald, stiger acetonmængden. 
v. Noorden* har tidligere forfægtet, at naar der optraadte store 
mængder aceton og acetedikesyre i urinen, var det en følge af, at 
legemseggehvide gik tilgrunde enten paa grund af underernæring, hunger 
eller som følge af en forgiftning, at disse stoffe altsaa var produkter af 
legemseggehviden, ikke næringseggehviden. Dette har han imidlertid 
opgivet efter Weintrauds, Hirschfelds, og Rosenfelds undersøgelser, der 
godtgjorde rigelig acetonudskillelse samtidig med kvælstofbalance. De 
nævnte forfatteres samt Geelmuydens undersøgelser har i det hele taget 
bragt adskillig mere klarhed over spørgsmaalet. 
Hirschfeld® gjorde saaledes en række forsøg over acetonuri hos 
ikke-diabetikere og kom til det resultat, at aceton optræder i urinen ved 
udelukkende eggehvide-fedtnæring, men saasnart der desuden gives kul- 
hydrater, forhindres dannelsen af aceton, eller det dannede aceton om- 
sættes. I lette tilfælde af diabetes forløber acetonurien som hos sunde. 
En betydelig acetonuri hos en diabetiker anser han for et meget 
slet prognostikum. 
Weintraud® anser alle tre stoffe for intermediære produkter af det 
normale stofskifte, der hos sunde ikke kommer til udskillelse, fordi de 
- 
v. Mering: Ueber Diabetes mellitus, Zeitschrift für klinische Medicin, 1889. B. 16. 
S. 441, 
Minkowski: Untersuchungen über den Diabetes mellitus nach Exstirpation des Pankreas, 
Archiv für exp. Path, und Pharm, 1893. Bd. 31. S. 85. 
v. Engel: Ueber die Mengenverhältnisse des Acetons unter physiologischen und patho- 
logischen Verhältnissen. Zeitschrift für klinische Medicin, 1892. Bd. 20. S, 514. 
v. Noorden: L.c. S. 95 og 96. 
Hirschfeld: Die Bedeutung der Acetonurie für die Prognose des Diabetes. Deutsche 
medicinische Wochenschrift. 1893. No. 38. S. 914. 
Weintraud: Ueber die Ausscheidung von Aceton, Diacetsäure und #-Oxybuttersäure 
beim Diabetes mellitus, Archiv für exp, Path, und Pharm, 1884. Bd. 34. S. 169, 
ao - ov 
> 
