Diæten, 
Subjektive 
symptomer, 
Urinunder- 
søgelserne. 
Diuresen, 
Glykosurien. 
Acidosen, 
60 THEODOR FRØLICH. M.-N. Kl. 
--- 
I det hele taget var hans appetit meget vekslende, for en del af- 
hængig af de kardialgiske smerter, der fulgte med brugen af natron. 
I tabel nr. VII har jeg udregnet kostens sammensætning saa vidt 
nøiagtig som muligt for de dage, paa hvilke undersøgelserne er fore- 
taget, forat man kan faa et indtryk af den anvendte diæt, 
I begyndelsen lod det sig let gjøre at opretholde ernæringen uden 
brug af større mængder kulhydrater, men lidt efter lidt blev det nød- 
vendigt at øge disse for at holde appetiten nogenlunde oppe. Det vil 
fremgaa af tabellen, hvordan denne forøgelse sukcessivt fandt sted. Af 
og til blev der fremdeles indskudt korte perioder med streng diæt, hvilke 
altid ledsagedes af mindre tørst, mindre diurese og subjektivt velbefin- 
dende. Virkningen af disse perioder var i hoi grad paafaldende og gav 
sig ogsaa udslag i et bedre humør. Der iagttoges aldrig nogen ulemper 
deraf i form af hovedpine e. 1. 
Af de almindelige diabetessymptomer var ingen i særlig grad frem- 
trædende, specielt ikke polyfagi. Derimod led han den hele tid noget 
af torst, men den plagede ham aldrig; han kunde saaledes let undvære 
vand om natten i laengere tid. 
Af andre symptomer var det især leggekramper, der plagede ham 
mest, Disse optraadte ofte om natten og kunde være meget smerte- 
fulde. Af og til klagede han over hovedpine samt neuralgiforme smerter 
i over- og underkjæven, der føltes som tandpine, 
Enkelte gange optraadte der en let furunkulose, der dog aldrig an- 
tog nogen grav form, men gik tilbage inden kort tid. 
Ved gjentagne undersøgelser af lungerne fandtes altid normale 
forhold. 
Paa denne maade forholdt sygdommen sig fra september 1900 til 
januar 1901; i denne maaned begyndte dog allerede forværrelsen at 
skride hurtigere frem, tiltog saa meget raskt i februar, hvorefter det letale 
koma indtraf meget snart. 
Urinundersøgelserne i dette tidsrum (1/9 oo—*!/1 01) viser ogsaa 
tydelig sygdommens progression. 
Diuresen er hele tiden stor, stiger lidt efter lidt og naar endelig 
25/1 or 8000 ccm., omtrent fjerdeparten af hans legemsvægt. 
Glykosurien holder sig ogsaa stor, noget vekslende efter brugen af 
kulhydrater, men selv under streng diæt udskiller han 60—8o gr. pr. 
døgn. Ogsaa glykosurien stiger stærkt mod slutten og naar 1 or 
424 gr. 
Acidosen er meget stor og viser den samme progression. Am- 
moniakmængden beløber sig den første tid til 2 å 3 gr. pr. døgn og 
