1903. No. 1. STUD. OVER DIABETES MELLITUS I BARNEALDEREN. 69 
21/5, Urinmængde 1608 ccm. Vægt 31.7 kg. 
8/5. Tp. 36.8—38.3. Rubor og svulst af begge tonsiller, paa 
venstre tonsille graagrønlige prikker. Urinmængde i sidste døgn 4500 
ccm,; urinens sp. vegt 1041, sur; urinen indeholder 8.0 % sukker, 362.7 
gram; Gerhardts reaktion svag. Ikke albumin. Urinen indeholder i 
sidste døgn 2.17 gr. ammoniakkvælstof. 
24/5. Tp. 39.5—37.5. I kultur fra belægget i halsen paavistes 
difteribaciller. Patienten udskreves til Ullevold. 
Patienten indlagdes atter paa afdelingen 77 99 og udskreves i 
bedring 29/7 99. Af journalen hidsættes: Efter et ophold paa Ullevold 
lazaret indlagdes patienten idag paa afdelingen. Hun er noget afmagret, 
men forøvrigt er tilstanden som ved overflytningen til Ullevold (5). 
Urinen fra 7/7 99 kl. 11 fm. til % kl. 8 fm.: 4800 ccm., sp. vægt 
1040, sur. Acetonreaktion middels stærk, Gerhardts reaktion udtalt 
positiv. Indeholder ikke albumin; 348 gr. sukker. 
Under hele opholdet befandt patienten sig vel, naar undtages, at 
hun 2/, havde en rigelig brækning. Afføringen i det hele taget noget 
træg. Hun var hele tiden afebril. 
Hun udskreves 2%7 i bedring; vægten var da 33.7 kg., og urinen 
var sukkerfri. 
Hvad der forøvrigt er af interesse ved hendes sygdom under hospi- 
talsopholdet, vil fremgaa af tabel IX. 
Som man af journalen ser, er patienten en pige i I4aars-alderen, i 
hvis slægt der er adskillig nervøs belastning, ligesom hun selv var af et 
nervøst, ængsteligt temperament og lidet udviklet. Hendes fader har 
været biberius i den tid, hun blev født, medens der om moderen ikke 
foreligger nogen oplysning af denne art. 
Bortseet fra de almindelige børnesygdomme har patienten tidligere 
ikke havt nogen anden sygdom end de hyppige anfald af angina, der 
ogsaa gik forud for udbruddet af hendes diabetes. 
Opvæksten har været præget af en vis uregelmæssighed i udviklingen 
(væksten), idet hun fra at have været liden for sin alder pludselig vokser 
raskt sommeren 1808, i hvilken tid hendes appetit er ualmindelig god. 
Den nuværende sygdom synes at datere sig fra januar 1899, altsaa hen- 
imod et halvt aar før indkomsten paa hospitalet, og begyndte med 
stærkt udtalte diabetessymptomer. 
Tilfældet viser sig saaledes som en akut begyndende diabetes hos 
en patient, der er af en nervøst belastet slægt, og hvis fader var biberius. 
Fremgangsmaaden ved behandlingen paa hospitalet var den samme 
som hos patient I, idet hun til at begynde med sattes paa uindskrænket 
Resumé, 
