1903. No. 1. STUD. OVER DIABETES MELLITUS I BARNEALDEREN. 79 
I 122 gr. tørsubstans fandtes 4.77 gr. kvælstof og 30.0 gr. fedt. Da 
patienten i denne periode nød 107.92 gr. kvælstof og udskilte med affø- 
ringerne 4.77 gr., saa har hun resorberet mindst 05.5 % af de nydte 
kvælstofholdige næringsmidler; da hun i samme tid nød 1545.4 gr. fedt 
og udskilte med afføringen 39.0 gr., saa har hun resorberet mindst 97.4 
% af de nydte fedtstoffe. Dette maa ansees som en udmerket god 
resorption, særlig ved en saa rigelig kost. 
Patienten er en ca. 14 aar gammel pige, der ved indkomsten paa 
hospitalet lider af en diabetes med stor sukkerudskillelse, ledsaget af en 
betydelig acidose. Hun er adskillig afmagret og frembyder under den 
første tid paa hospitalet en meget slet tolerans for kulhydrater. Under 
en forsigtig reduktion af kulhydraterne i kosten bliver urinen sukkerfri i 
løbet af 21/2 uge, efterat alle kulhydrater er fjernet; herunder tiltager 
acidosen, hvorfor hun forordnedes natron, som har en paatagelig virkning 
paa ammoniakudskillelsen. Samtidig med at urinen bliver sukkerfri, 
aftager Gerhardts reaktion og acetonreaktionen i styrke. Alménbefin- 
dendet og vægten bedres saa betydelig, at man foreløbig kan stille en 
god prognose. Hun udskrives i bedring med paabud om at bruge natron 
— 5 gr. p. d. — indtil videre samt at fortsætte med streng diæt i 
4 uger. 
Sygdommens videre forløb skal fremstilles i det følgende afsnit. 
Patient II. S. W. Tidsrummet 9/9 1899—27 1900. 
Efter udskrivelsen fra hospitalet stod patienten paa streng diæt 
indtil %. Medio august blev hendes urin undersøgt med det resultat, 
at den fremdeles var sukkerfri, ligesom jernkloridreaktionen var negativ. 
Den omstændighed, at acetedikesyreudskillelsen aftager respektive 
ophører under overgangen fra en kulhydratholdig til en kulhydratfri 
diæt, har vi nu havt anledning til at iagttage hos to patienter; da dette 
forhold danner en undtagelse fra, hvad vi ellers er vant til at finde ved 
kulhydraternes fjernelse fra kosten, fortjener det en nærmere omtale. 
Vi ved fra før af, at betingelserne for fremkomsten af en acetonuri 
er, at der ikke omsættes kulhydrater i organismen; dette kan man hos 
friske individer opnaa ved at fjerne disse fra kosten. Hos mange 
diabetikere kommer acetonurien selv ved kulhydratholdig kost, fordi de 
har mistet evnen til at omsætte kulhydrater. 
Rigelig fedt i kosten synes i begge tilfælde at øge acetonurien. 
Paa den anden side ved vi, at aceton er et led i den gruppe af 
forbindelser, der benævnes acetonlegemer, samt at disse stoffe som regel 
Resumé. 
Jernklorid- 
reaktionens 
forsvinden 
ved streng 
diæt, 
