Begyndende 
tuberculosis 
pulmonum, 
Den til- 
tagende ud- 
vikling af 
acidosen, 
92 THEODOR FRØLICH. M.-N. Kl. 
Patient II. S. W. Tidsrummet 19/8—/10 1900. 
Under opholdet paa landet befandt patienten sig vel den hele tid. 
Ved brugen af 50 gr. brød pr. dag holdt glykosurien sig omtrent som 
tidligere, idet hun ved hjemkomsten 1°/s (se tab. no. XII) udskilte 34.65 
gr. sukker den første dag. Paafaldende var det imidlertid, at hun var 
bleven mager, og hun veiede heller ikke mere end 44.2 kg., den samme 
vægt som i april. 
Under fortsat brug af samme diæt indtil 19/9 viste hendes glykosuri 
sig fremdeles uforandret, men vægten var gaaet end yderligere ned, idet 
hun 19/9 veiede 43.5 kg. Samtidig var Gerhardts reaktion bleven intens, 
og der begyndte at vise sig spor af albumin i urinen. Under kulhydratfri 
diæt fra 16/9 til 19/9 gik hendes glykosuri kun ned til 9.5 gr. 
Hertil kom, at urinen trods brugen af 25 gr. natron pr. dag holdt sig 
afvekslende neutral og sur. 
I begyndelsen af oktober begyndte hun at hoste, ligesom afmagringen 
tiltog. Der hørtes knatrelyd over høire lungetop, saa der sandsynligvis 
var en begyndende lungetuberkulose i udvikling!. Alt dette sammenholdt 
med, at Gerhardts reaktion tiltog i styrke, saa dens farve var brunsort, 
gjorde tilstanden meget kritisk. 
15/10 begyndte patienten at blive dosig og klagede over hovedpine. 
Der var nogen acetonlugt af munden, ligesom respirationen var dyb og 
pulsen daarlig. 
Urinen viser sig den følgende dag trods brugen af 40 gr. natron 
neutral, og ammoniakkvælstoffet er 2.5 gr. eller over 26% af total- 
kveelstoffet. 
Uden at der bliver noget typisk koma, holder tilstanden sig ufor- 
andret med udtalt desighed og en til sine tider meget dyb respiration i 
3 dage. Dette maa opfattes som et begyndende koma, der imidlertid 
foreløbig gik tilbage. Hun kom sig saavidt, at hun °%Yıo kunde sidde 
oppe en stund, ihvorvel hun følte sig meget mat. 
Trods brugen af 40 gr. natron hver dag lykkedes det imidlertid ikke 
at faa ammoniaken ned, ligesom urinen nærmede sig mere og mere til at 
blive sur, hvorfor der var liden grund til at haabe, at bedringen vilde ved- 
vare. Desværre var det ikke muligt at faa hende til at tage mere natron, 
i saa fald vilde muligens den opnaaede bedring være bleven af længere 
varighed. 
De foretagne acetonbestemmelser viser en svær acetonuri, der stiger 
indtil 13.68 gr. (20 21/10), en mængde, som man kun sjelden har anledning 
1 Det lykkedes ikke at paavise tuberkelbaciller, 
