Resumé, 
ft4 THEODOR FRØLICH. M.-N. Kl. 
Faderen er frisk; hans forældre er døde af ukjendt aarsag; 5 
søskende lever og er friske. 
Moderen er frisk; hendes forældre er døde af ukjendt aarsag; 5 
søskende lever og er friske. 
I familien kjendes intet tilfælde af diabetes, nervesygdomme, sinds- 
sygdomme e. I. 
Af patientens 7 søskende er en død som liden, de andre lever og er 
friske. Patientens udvikling som lidet barn forløb normalt; hun var altid 
frisk, har ikke havt nogen barnesygdomme. Fra sommeren 1901 be- 
gyndte hun at faa hyppige brækninger baade efter maaltiderne og ellers, 
dag og nat; hun har brækket sig omtrent hver dag indtil nu. Samtidig 
begyndte hun at spise paafaldende meget, tørstede stærkt og lod hyppig 
vandet. Udover høsten tog kræfterne af, hun blev mat og træt, og 
efter julen 1901 begyndte hun at afmagres. Af og til har hun maattet 
ligge en dag. Hele tiden har hun klaget over smerter i benene ved 
gang; dette har tiltaget i den senere tid. Let hoste af og til. 
Afføringen har været afvekslende haard og løs. 
Status præsens. Patienten er i høieste grad afmagret; muskulaturen 
er slap og daarlig. Ansigtet noget opdunset, huden injiceret. Paa ex- 
tremiteterne er huden flækket, marmoreret af blaalig-rød farve, tør, 
afskallende. 
Puls 148, regelmæssig. Resp. 20. Tungen er tør i midtpartiet, 
glinsende og rød. Paa halsen føles en del glandler. 
Pupillerne er lige store, reagerer godt for lys. Ingen ødemer. 
Patellarreflexerne mangler paa begge sider. 
Over begge lungers for- og bagflade er der sonor perkussionslyd og 
vesikulær respiration; i høire fossa supra- og infraclavicularis er inspiriet 
let svækket og exspiriet lidt forstærket. 
Ictus cordis føles i 3die intercostalrum i mamillarlinjen. Hjertelydene 
er rene. 2den pulmonaltone er accentueret. 
Leverdæmpning fra 5te intercostalrum til costalbuen. 
Urinblæren sees og føles udspændt; den rækker næsten til navlen. 
Urinen er lys gul, med en let fnokket uklarhed, sur, af specifik 
vægt 1035, indeholder ikke albumin, giver stærk sukkerreaktion og stærk 
positiv Gerhardts jernkloridreaktion. Vægt 21.45 kg. 
Patienten er en pige i 12 aars alderen, der har havt diabetes i 
henved 3/4 aar, uden at sygdommen har været diagnosticeret, hvorfor 
hun ved indkomsten paa hospitalet frembyder et udtalt billede af den 
grave form af sygdommen med en excessiv afmagring. Nogen aarsag 
