118 THEODOR FRØLICH. M.-N. KI. 
IV. Om behandlingen af den infantile diabetes. 
Naar jeg til slutning skal forsøge at give en fremstilling af prin- 
ciperne for behandlingen af diabetes i barnealderen, kan dette kun ske 
i store træk med speciel hensyntagen til de forhold, hvorpaa mine egne 
undersøgelser har været rettet, det vil sige den diætetiske behandling og 
de forholdsregler, som det under dennes gjennemførelse kan blive nød- 
vendigt at træffe. 
Enhver diabetesbehandling er i hovedsagen diætetisk og bør i alle 
tilfælde baseres paa et gjennem indgaaende undersogelser erhvervet 
kjendskab til sygdommens udvikling og gang hos patienten. Og dog 
— selv under denne forudsætning — vil der kunne indtræffe vanskelig- 
heder, ligeoverfor hvilke man staar meget tvilraadig, særlig ved den 
infantile diabetes. 
Det vigtigste og for denne sygdom mest karakteristiske symptom 
er glykosurien, hvorfor behandlingen i forste række maa rettes mod 
dette symptom. 
Hovedopgaven bliver derfor først og fremst at reducere glykosurien 
saa meget som muligt eller at bringe den helt til at svinde. Dette bør 
imidlertid kun ske uden skade for patientens ernæringstilstand eller helst 
med forøgelse af hans vægt, idet man samtidig søger at undgaa farerne 
ved acidosen. 
Naar man til en begyndelse har opnaaet dette, maa man i, det 
videre forløb søge at opretholde den af glykosuriens svinden betingede 
bedring i toleransen, fremdeles med tilbørlig hensyntagen til ernærings- 
tilstanden og acidosen. 
Naar jeg saa udtrykkelig fremhæver disse to sidste omstændigheder, 
saa trænger det en noget nærmere forklaring. 
Ligeoverfor ernæringen kan det ikke altid undgaaes, at patienten 
taber noget i vægt under overgangen til den strenge diæt, men dette 
maa aldrig drives for vidt, da patienterne som regel allerede ved 
behandlingens begyndelse frembyder en daarlig ernæringstilstand. Det 
bliver derfor nødvendigt i hvert tilfælde at overveie, hvor langt man tør 
