130 THEODOR FRØLICH. M.-N. Kl. 
therapiens vigtigste indikationer maa soges, om den ogsaa her kan 
bidrage noget til at forhale et komas frembrud. 
Sin storste betydning har denne behandling i de tidligere stadier af 
sygdommen, hvor acidosen endnu ikke har naaet de hoieste grader, men 
hvor den alligevel kan medfore et koma paa grund af en forbigaaende 
forværrelse eller andre mere tilfældig indtrædende omstændigheder. 
En saadan forbigaaende forværrelse har vi havt anledning til at 
iagttage hos de to første patienter ved indkomsten paa hospitalet; for- 
værrelsen var i disse tilfælde betinget i det forudgaaende misbrug af 
kulhydrater, men gik tilbage under den diætetiske behandling. Ogsaa 
anvendelsen af streng diæt kan betinge en tiltagen af acidosen af mere 
forbigaaende art, selv om kosten er kvantitativt tilstrækkelig. 
Af tilfældige omstændigheder, der kan udløse et koma, førend 
acidosen har naaet de høieste grader, vil jeg nævne den underernæring, 
der ofte er en følge af en for hurtig overgang til streng diæt, samt 
komplicerende sygdomme, særlig infektioner, traumer o. s. v. Hos patient 
I var en pneumoni det udløsende moment i en periode af sygdommen, 
hvor endnu ikke acidosen havde naaet sin største høide. 
Under de her givne forudsætninger vil en i tide indledet alkali- 
behandling kunne forhindre, at komaet overhovedet kommer til udvik- 
ling. Dette bliver saaledes en profylaktisk anvendelse af natron, hvis 
berettigelse man vanskelig kan benegte. 
Men selv om komaet allerede er i sin begyndelse, uden at der har 
været anvendt natron, kan en energisk alkalibehandling bringe patienten 
paa fode igjen, saa sandt acidosen ikke er for langt naaet. Herpaa 
foreligger exempler i litteraturen (cfr. ogsaa patient V). Under disse 
omstændigheder har det sin berettigelse at anvende natron saavel per os 
som subkutant, da det gjælder at oversvømme organismen med alkalier 
for at paaskynde udskillelsen af acetonlegemerne. 
Ogsaa i disse tilfælde kan natronets gunstige virkninger neppe 
betviles. 
Endelig har vi den tredie indikation i de tilfælde af den grave form, 
hvor acidosen er i jevnt tiltagende, men hvor dens virkninger neutrali- 
seres ved stedse stigende doser af natron, indtil det tidspunkt naaes, at 
dosernes størrelse umuliggjøres derved, at ventrikelen lider. Hos vore 
patienter har vi seet, at udover 80 gr. p. d. var det umuligt at komme. 
Kan man imidlertid med denne dose ikke opnaa at neutralisere 
syrevirkningen, saa er dermed acidosen naaet til en saadan udvikling, 
at det kun er et tidsspørgsmaal, naar det letale koma maa komme, 
hvorfor man heller ikke under disse omstændigheder bør besvære pa- 
