I. Indledning. 
A. Ældre undersøgelser af norske torvmyrer. 
SE oplysninger om vore torvmyrers planteindhold træffer man 
ikke sjelden i det 17de og 18de aarhundredes topografiske literatur, 
lige fra Peder Claussøn's dage. Hyppigst nævnes forekomsten af træ- 
rester, og navnlig synes furu og ek at have tiltrukket sig opmærk- 
somhed. De fleste angivelser er imidlertid holdt i almindelige udtryk, 
og bestemmelserne er ofte lidet betryggende. De oplysninger af værd, 
som jeg har kunnet finde, er indtagne paa forskjellige steder nedenfor i 
dette arbeide. Ingen forfatter har i denne retning frembragt noget saa 
betydeligt, at han særlig fortjener at fremhæves. 
De tidligste undersøgelser af norske torvmyrer ved videnskabsmænd, 
hvoriblandt J. C. Fabricius og B. M. Keilhau, havde ligeledes en rent 
leilighedsvis karakter. Vigtigere er F. C. Schübeler’s undersøgelser 
over torvmyrerne paa Jæderen og Karmøen i 1854, der nærmere om- 
tales nedenfor; han sammenlignede disse myrer med de ved Japetus 
Steenstrup’s grundlæggende undersøgelser klassiske myrer, Vidnesdam- 
og Lillemose i Danmark. 
I 1864 foretog P. Chr. Asbjørnsen med offentlig understøttelse en 
udenlandsreise for at studere torvdriften, og efter hjemkomsten ansattes 
han som bestyrer af de offentlige undersøgelser og foranstaltninger, sig- 
tende til en forbedret behandling af torven. I denne virksomhed, som 
han indehavde til 1876, foretog han reiser rundt omkring i landet. Hans 
undersøgelser gik væsentlig i praktisk retning, og han har her indlagt 
sig betydelig fortjeneste. Myrernes planteindhold skjænkede han der- 
imod kun liden opmærksomhed. I sin bog om »Torv og Torvdrift« 
(1868) siger han udtrykkelig, at det ikke er ham bekjendt, »at man 
Vid.-Selsk. Skrifter. M.-N. Kl. 1903, No. 2, 1 
