18 JENS HOLMBOE. M.-N. Kl. 
i Id ved Fredrikshald skulde være hele 13,8 m. (44 fod) dyb, er neppe 
paalidelig. Hverken A. Blytt! eller senere nærværende forf. har i 
denne myr nogensteds paatruffet større dybder end netop det halve, 6,9 
m. — A. Blytt har vist, at de lavest liggende torvmyrer i alminde- 
lighed er meget grunde, og at man stadig møder dybere myrer, efter- 
hvert som man stiger over havet indtil den marine grændse. 
B. Oversigt over torvmyrernes fossilførende jordarter. 
Ved Hampus von Post’s? banebrydende undersøgelser har studiet 
af de organogene jordarter faaet fast grundlag. Han viste, at det til- 
syneladende kaotiske virvar af former lod sig indordne under et faatal 
naturlige hovedgrupper, hver med sin særskilte dannelsesmaade. Von 
Post’s resultater er i hovedsag blevne bekræftede ved de senere under- 
søgelser. Af skandinaviske forskere paa dette omraade maa særlig 
nævnes P. E. Miller? og Gunnar Andersson“, der i væsentlige 
punkter har udvidet vor kundskab om disse jordarters tilblivelse. Nylig 
har ogsaa C. Wesenberg-Lund? leveret vigtige bidrag til forstaaelsen 
af flere af de i aabent vand bundfældte jordarter. 
Det indblik i jordafleiringernes natur, som herved er blevet muligt, 
har havt den største betydning for den kvartære plantepalæontologi. Af 
myrjordens beskaffenhed har man lært at se, hvilke plantesamfund der 
indtog pladsen ved tiden for deres dannelse, og blev derved sat istand 
til bedre at bedømme betydningen af de enkelte fossilfund. 
I den norske torvmyrliteratur har temmelig uligeartede synsmaader 
gjort sig gjældende m. h. t. jordarternes inddeling og benævning. Man 
har dels gaaet ud fra udseendet, den fysiske beskaffenhed, planteindhold 
eller dannelsessted, dels den praktiske anvendelse. — Kun ved at lægge 
jordarternes dannelsesmaade til grund for inddelingen turde det være 
muligt at opnaa en naturlig begrændsning af de enkelte typer. I den 
oversigt over de vigtigste hidtil i vore torvmyrer paatrufne jordarter, 
som nedenfor meddeles, er disse derfor for den største del tagne i samme 
begrændsning som hos de svenske forfattere, navnlig Gunnar Anders- 
son. En udførligere beskrivelse af de enkelte jordarter har jeg i de 
A. Blytt, Sydøstl. Norg, Torvm,, p. 18. 
H, v. Post, Stud, öfv. nutid, koprogena jordbildn. og andre arbeider. 
3 P, E, Müller, Studier over Skovjord, 
i Gunnar Andersson, Finlands torfmossar og flere skrifter. 
5 C, Wesenberg-Lund, Søkalk, Bønnemalm og Søgytje, etc, 
1 
2 
