22 JENS HOLMBOE. M.-N. Kl. 
I ferskt vand afsat sand er ofte rig paa planterester. 
Gytje. I ferskt saavel som i salt vand driver planktonet, et eien- 
dommeligt samfund af lavtstaaende dyr og planter, frit og viljeløst om- 
kring med strømmene. Over planktonets forekomst i norske indsjøer 
har i de senere aar H. Huitfeldt-Kaas anstillet indgaaende under- 
søgelser. Han har fundet, at planktonet trives bedst i grunde sjøer og 
tjern med liden vandtilførsel og roligt vand. Saavel arter som individer 
optræder her talrigst; dette gjælder baade dyr og planter}. 
I slige sjøer er det ogsaa, at gytjen dannes rigeligst og i sin mest 
typiske form. Ekskrementer og andre affaldsprodukter af det dyriske 
planktons liv afsættes efterhaanden paa bunden; navnlig er crustacéerne 
i denne henseende af betydning. Efter døden synker ogsaa de faste 
skal og skeletdele af planktonets dyr og planter langsomt tilbunds. 
Kiselskal af diatoméer, kitinrester af crustacéer, insekter og andre j 
vandet levende smaadyr udgjør ofte en stor del af gytjen?. Langt 
sparsommere forekommer bestembare rester af planktonets grønalger, 
oftest desmidiéer og hydrodictyacéer. Paafaldende er det, at peridi- 
néerne fuldstændig synes at mangle i de fossile gytjer, medens enkelte 
arter til sine tider i store mængder findes i vore sjøers plankton3. 
Heller ikke i recente gytjer har C. Wesenberg-Lund fundet et eneste 
ekspl. af disse organismer; alt tyder paa, at deres cellulosepanser hurtig 
opløsest. Ogsaa myxophycéerne synes at være fuldstændig forsvundne; 
idetmindste findes aldrig bestembare levninger af dem. 
Ogsaa sjøbundens plantevækst tager del i gytjedannelsen. De døde 
stængel- og bladdele af de høiere vandplanter opslides og opløses ved 
bølgeslagets og de forskjellige smaaorganismers forenede angreb og af- 
léires paa bunden. Ofte indeholder gytjerne smaadele af høiere planter 
i mængde, særlig af hudvævene og de mekaniske vævsystemer. Medens 
disse sjelden er saavidt store og kjendelige, at de kan bestemmes, findes 
som regel tillige vel vedligeholdte, makroskopisk bestembare dele af 
vandplanter, især frø, blade og rodstokke. Af diatoméer, characéer og 
andre paa bunden levende alger findes gjerne rige levninger. 
Den jordart, der bliver det samlede produkt af denne bundfældning 
af uligeartet materiale, er det vi kalder gytje. Det er en blød, seig, i 
H. Huitfeldt-Kaas, Plankton in norweg. Binnenseen, 
C, Wesenberg-Lund, Ferskvandsfaunaens Kitin- og Kisellevninger i Tørvelagene, 
Om sommeren optræder saaledes Ceratium hirundinella O, F. Müll, i saa stor 
mængde i planktonet, at den kan danne »vandblomst« og udgjøre indtil 8/4 af den 
samlede planktonmængde. (H. Huitfeldt-Kaas, Die limnet. Peridin, in norw, 
Binnens,, p. 4 og 7). 
4 Ç, Wesenberg-Lund, Søkalk, Bønnemalm, Søgytje, p. 113. | 
