1903. No. 2. PLANTERESTER I NORSKE TORVMYRER. 25 
vore indsjøer og tjern vil man ofte over store strækninger finde bunden 
dækket af hele lag af nedsunkne plantedele, der gjerne er særdeles godt 
vedligeholdte. 
Ved saadan afleiring fremkommer den jordart, der af Gunnar 
Andersson! er beskreven under navn af »svämtorf«. Da imidlertid 
denne ikke er en torvart i den her anvendte begrændsning af dette be- 
greb, har jeg foretrukket Sernander’s betegnelse. 
Rene driftafleiringer træffes sjelden i torvmyrerne; desto almindeligere 
er overgangsformer til de øvrige i aabent vand bundfældte jordarter, 
navnlig gytje og myrdynd. 
Tangjord. Til de vigtigste blandt havets driftafleiringer hører de 
volde af opkastet tang, som bølgerne lægger op paa stranden ved høi- 
vandsgrændsen. Enhver, der lige efter en storm har vandret langs en 
ubeskyttet strand ved Norges vestkyst, vil have faaet et indtryk af, 
hvilke store mængder af tang der kan skylles iland, og hvor vældig 
den kraft er, som river dem løs fra deres undersjøiske voksepladse. 
Hvor tangmasserne skylles ind i lagunesjøer eller andre strandsumpe, 
vil de ofte beskyttes mod fuldstændig forraadnelse og efterhaanden kunne 
danne hele lag. Den herved dannede jordart er en friskt brun, fed, 
lagdelt masse, som ved tørring skrumper stærkt sammen og smuldrer 
hen. Naar landet er steget lidt, kan der efterhaanden udvikle sig torv- 
myrer i de samme forsænkninger; saaledes har jeg paa Andøen i Vester- 
aalen fundet indtil 0,25 m. mægtige lag »tangjord« i bunden af lavtlig- 
gende torvmyrer (3—4 m. o. h.). Tangmassen synes her at bestaa af 
Fucus og Ascophyllum, men paa grund af resternes opbevaringstilstand 
er en nærmere bestemmelse neppe mulig. 
Myrdynd. Med vandtilsig fra bredderne tilføres der indsjøer og tjern 
opløste humussyrer, der af regnvandet er udvaskede af halvt formuldede 
plantedele. I stillestaaende vandsamlinger, der omgives af løvskog eller 
anden humusrig jordbund, opsamles syrerne efterhaanden i mængde, 
hvorved vandet bliver mere eller mindre brunfarvet. Humussyrerne ud- 
- fælder de i vandet opløste kalk- og jernforbindelser og giver derved 
anledning til dannelsen af den jordart, som H. von Post? har beskrevet 
under det fra det svenske folkesprog hentede navn »dy«. Dette navn 
er senere af Gunnar Andersson ombyttet med »dytorf«, Paa norsk 
1 G, Andersson, Finl, torfmoss,, p. 21. 
H. v. Post, Stud. öfv. nutidens koprogena bildn., p. 18 flg. — The formation of peat- 
mosses, p. 284— 286, 
3 G, Andersson, Sv. våxtv, hist, 2 uppl., p. 8. — Finl, torfmoss., p. 9 flg. 
