30 JENS HOLMBOE. M.-N. Kl. 
Sivtorv er en almindelig torvart, der bestaar af de grove rod- 
stokke og rodder af Scirpus lacustris. Ogsaa andre Scirpus-arter kan 
leilighedsvis optræde torvdannende, f. eks. den nærstaaende S. Taber- 
naemontani, der vokser ved brakt vand!. — Forholdsvis sjelden træffer 
man sivtorven ren; som regel indeholder den i større eller mindre 
mængde tillige dele af andre sumpplanter og er desuden meget ofte til- 
blandet med gytje. 
Rørtorv bestaar af de samme dele af tagrør (Phragmites communis) 
og er maaske endnu mere udbredt end sivtorven. Den har ved en 
overfladisk undersøgelse stor lighed med denne torvart. 
Startorv, væsentlig bestaaende af rodstokke og tæt sammenfiltrede 
rødder af forskjellige Carex-arter, er ogsaa hos os en meget almindelig 
torvart. Navnlig vestenfjelds synes den at have bidraget ikke lidet til 
myrernes dannelse. Blandt de talrige Carex-arter, som findes i vort 
land, er der udentvivl kun ganske faa, der danner torv i større udstræk- 
ning. Navnlig ©. ampullacea og C. filiformis samt en eller flere arter 
af Carices distigmaticae turde være af stor betydning. I mindre udstræk- 
ning har C. stellulata og tildels ©. Pseudocyperus medvirket; af den 
sidstnævnte har jeg seet ganske betydelige torvlag fleresteds i de lavere 
dele af Smaalenene og Jarlsberg. U. vesicaria, der i Finland skal være 
en vigtig torvdannende art”, er hos os af forholdsvis underordnet betyd- 
ning. — Overgangsformer til myrdynd og oredynd er almindelige. 
Medens de renere startorv-former forslaar lidet som brændsel, anvendes 
slige overgangsformer i stor udstrækning til brændtorv. 
Lyngtorv er en fast, mørkt sortbrun torvart, der for den over- 
veiende største del bestaar af kviste og blade af lyngagtige planter. 
Helt ren har jeg ikke seet den; overalt har den indeholdt endel fedtorv- 
materiale. Calluna vulgaris spiller hovedrollen ved dannelsen af denne 
torvart; sammen med den medvirker Andromeda polifolia, Oxycoccus 
palustris, Vaccinium Vitis idaea, Empetrum nigrum o. a. — Allerede 
Grisebach har iagttaget, at røslyngen i Nordtyskland i fremtrædende 
grad bidrager til torvdannelsen?, hvad ogsaa senere undersøgelser for 
dette lands vedkommende har bekræftet. I Skandinavien har den 
egentlige lyngtorv været lidet kjendt, og Blytt hævder bestemt, at 
Calluna i Norge ikke har spillet nogen stor rolle ved torvdannelsen*. 
For den østlige del af landet har denne udtalelse udentvivl fuld gyldig- 
Om bjørnskjægtorv, der indeholder rodtrevler af S, caespitosus, smlgn, ovenfor, p. 29. 
Gunnar Andersson, Finl, torfmoss,, p. 15. 
A. Grisebach, Emsmooren. 
A, Blytt, Sydestl, Norg. Torvm,, p. 5. 
> © De 
