1903. No. 2. PSH I NORSKE TORVMYRER. 33 
Ligesom i vore nabolande er torvmyrer af denne type almindelige 
i det sydlige Norge; de findes i alle de trakter, hvor jeg hidtil har havt 
anledning til at studere torvmyrernes bygning. Det er som oftest for- 
holdsvis smaa myrer, der ligger i lukkede forsænkninger i landskabet. 
Allerede en flygtig undersøgelse af myrbækkenets afløbsforhold vil i de 
fleste tilfælde give et tydeligt vink om, hvorvidt en myr er dannet paa 
denne maade, Skjønt de forskjellige hidhørende torvmyrer kan fremvise 
adskillige uligheder i enkelthederne, udgjør de dog tilsammen en sær- 
deles vel begrændset type. 
Myrbækkenets bund bestaar hos disse torvmyrer i de overveiende 
fleste tilfælde af ler, der forovrigt kan være af forskjellig oprindelse: 
moræneler, marint ler, indsjøler. Langt sjeldnere har jeg fundet sand 
eller fast fjeld, det sidste som regel kun over mindre dele af myrbunden. 
Disse myrers dannelse indledes saa godt som altid med, at der af- 
sættes et lag gytje af større eller mindre mægtighed. Undertiden er 
gytjelaget blot nogle faa cm. mægtigt, som oftest 0,2 å 0,5 m.; i sjeld- 
= 
WN neem pre TT E> 
MN, conse 
‘NI all 
Hvidmosetore 
vand IM 
DD 
re Sivtoro 
Gviye 
Fig, 2. Skematisk profil gjennem et tjern, der gror til, og gjennem den omgivende myr. 
nere tilfælde og da i regelen midt i bækkenet kan man finde gytjelag 
paa indtil 3 m. (f. eks. myr ved Lønetjern paa Vegarsheien). Ved 
landets stigning afsondres ofte fjordbugter fra havet og forvandles til 
ferskvandsbækkener; i disse foregaar der ofte en rig gytjeafsætning, 
allerede inden forbindelsen med havet helt er afskaaret. I de lavere 
distrikter paa begge sider af Kristianiafjorden er der mange torvmyrer, 
som i sin bund har gytjelag med levninger af saltvands- eller brak- 
vandsorganismer. — I de kalkrige trakter paa Hedemarken erstattes 
gytjelaget ofte af sjøkalk (f. eks. myr ved Dyri i Løiten), eller der gaar 
en sjøkalkafsætning forud for gytjens afleiring (f. eks. Vaalemyr i Stange). 
Myrdannelsen kan fra nu af fortsætte væsentlig i to forskjellige 
retninger. I det ene tilfælde overleires gytjen af en karplantetorv, i det 
andet tilfælde af myrdynd. Det første sker, naar vandet vedblivende 
holder sig rent, det andet, naar der fra omgivelserne tilføres større 
mængder af humussyrer, som farver vandet brunt. 
De første sumpplanter, der indfinder sig, er sjøsiv (Scirpus lacustris) 
og tagrør (Phragmites communis), som begge kan vokse paa indtil over 
2 meters dyb. Med sine tæt sammenvævede rodstokke og rødder 
Vid.-Selsk. Skrifter. M.-N. Kl. 1908. No. 2. 3 
