1903. No. 2. PLANTERESTER I NORSKE TORVMYRER. 37 
siden af dem skal nævnes et par faktorer, hvis betydning er indskræn- 
ket til enkelte landsdele. 
I de dele af vort land, der har været berørt af den postglaciale 
landsænkning, opdæmmer mangesteds de under denne dannede strand- 
volde indsjøer og tjern paa steder, som før sænkningen har været tørre. 
Dette har mangesteds havt tilfølge, at der har dannet sig vaade myrer 
paa steder, hvor der tidligere voksede skog. Det nu udtappede Skeie- 
vand paa Jæderen! var for den postglaciale sækning meget grundt; men 
ved en under sænkningsperioden foran vandet opkastet strandvold hævedes 
vandstanden flere meter. Paa den del af de lave bredder, som herved 
blev sat under vand, staar der nu talrige træstubber?. 
I de distrikter, hvor bæveren forekommer i større antal, er dette 
dyrs dæmninger sikkert ikke ganske uden betydning for skogenes for- 
sumpning. Herom skriver R. Collett: »Hvor bæverne har nedsat sig 
ved mindre elveløb eller bække, bliver ofte dæmninger opforte til vand- 
standens regulering, saaledes at hytterne hverken bliver oversvømmede 
eller ligger paa det tørre. Disse dæmninger bygges saa faste, at det 
koster adskilligt arbeide at nedrive dem, hvad der undertiden kan være 
nødvendigt for flødningens skyld, eller naar de har sat en engmark 
under vand. En saadan dæmning, som jeg undersøgte ved Kjøruldvand 
i Treungen i juli 1895, var bygget for nogle aar siden foran en skov- 
sump, hvorigjennem rislede en liden bæk; vandføringen var saa ube- 
tydelig, at bækken neppe havde over et par tommers tykkelse. Hvor 
der før var neppe en vandpyt, var nu en liden sø af et par maals stør- 
relse. Dæmningen, der var bleven færdigbygget i løbet af 3 uger, havde 
paa midten en høide af omtrent 3 meter; længden var 14 meter. Den 
var saa fast bygget af jord og kviste, at »den kunde kjøres med 
hest og vogn«; dens største tversnit var omtr. 2 meter. Rundt bred- 
derne af den lille kunstige sø ragede endnu store og smaa oretrær 
(Alnus), som den høie vandstand havde dræbt, med sine tørre stammer 
op af vandet«®. Det bemærkes, at bæveren tidligere var langt mere 
udbredt i Norge end nu. 
Endelig maa her nævnes menneskets forstyrrende indflydelse paa 
torvmyrernes naturlige lagfølge. Ved brændtorvdrift og opdyrknings- 
arbeider tørlægges ofte vaade myrer, og ved dambygning og vasdrage- 
nes kanalisering sættes mangesteds strækninger af fast mark under vand. 
Mægtige torvlag er i mange myrer dannede efter menneskets indvan- 
1 Om Skeievandet henvises til den udførlige beskrivelse paa et andet sted i dette arbeide, 
? Smlgn. H. Reusch, Fjeldgrund og jordarter ved Stavanger, p. 101, 
3 R. Collett, Bæverens levemaade og øvrige optræden i Norge, p. 7. 
