1903. No. 2. PLANTERESTER I NORSKE TORVMYRER. 39 
beler’s undersøgelser var vistnok lidet omfattende og synes altid at 
have været lidet kjendte. Hans udtalelser er dog klare og tydelige, og 
da han er den første, der har paavist adskilte stubbelag i norske torv- 
myrer og har sat disse i forbindelse med perioder af vekslende natur- 
forhold, fortjener de ikke desto mindre at erindres. 
Omkring 20 aar senere blev stubbelagenes forekomst nærmere under- 
sogt af A. Blytt!. Han fandt, at træstubber paa rod — ledsaget af 
stammer, grene og andet skogaffald — mere eller mindre tydeligt frem- 
hævede fra de mellemliggende torvlag optræder lagvis i talrige norske 
torvmyrer. Ved at undersøge et stort antal torvmyrer paa Vestlandet 
og i det sydøstlige Norge troede han at finde et bestemt forhold mellem 
myrernes høide over havet og stubbelagenes antal, saaledes at: 
myrer fra o— 30 o. h. indeholder 1 torvlag og o stubbelag, 
— = 30— 60 - = — I — > i SANTE 
— = 50—150' - - — 2 — SJ — , 
— - 150—350' - - — 2 — - 2 — , 
— over 350° - - — 3 — = ON, 
— — »endnu høiere oppe«« — Ae a = LE 
Da nu havet, ræsonnerer han, ved slutningen af istiden laa 600 fod 
høiere end nu og siden langsomt og jevnt har trukket sig tilbage, maa 
de høiest liggende myrer være de ældste, de lavere liggende stadig 
gradvis yngre. Herigjennem lededes han til den antagelse, at de m. h. 
t. rækkefølgen ovenfra tilsvarende stubbelag var samtidige, og at de 
vekslende lag af torv og stubber var dannede under de vekslende fug- 
tige og tørre perioder, som hans undersøgelser over karplanternes ud- 
bredelse i Norge havde bragt ham til at antage, — Om denne Blytt’s 
tolkning af stubbelagene har der været ført en vidtløftig diskussion, hvor 
forskjellige forskere har taget standpunkt for og imod. 
De vekslende lag af stubber og torv beviser udentvivl med fuld 
sikkerhed, at vedkommende torvmyrer til sine tider har været skog- 
klædte, til andre ikke. Og der er al grund til at antage, at dette 
iethvertfald hovedsagelig skyldes vekslinger i myroverfladens fugtighed. 
Det gjælder da at afgjøre, om det er nødvendigt at antage periodiske 
forandringer i nedbørforholdene, eller om ikke den samme veksellagring 
kunde tænkes fremkaldt af altid tilstedeværende lokale aarsager. 
Vistnok tør det ansees som godtgjort, at der i almindelighed er 
flest stubbelag i myrer, der ligger ved eller over den marine grændse. 
1 A, Blytt, Indvandr, af Norg. Fl, p. 312, flg. — Cfr, en række senere arbeider af 
samme forf, 
