40 JENS HOLMBOE. M.-N. KI. 
Men nogen saa streng regelmæssighed, som Blytt angiver og hans 
theori med nodvendighed fordrer, kan ingenlunde indrømmes at være 
tilstede. Som Gunnar Andersson har paavistl, viser Blytt’s egne 
iagttagelser?, at foruden de myrer, der indeholder det af theorien for- 
langte antal, er der mange, hvor antallet er større eller mindre. Vistnok 
kan der reises tvivl om rigtigheden af Andersson's fortolkning af 
enkelte af Blytt’s i stærkt sammentrængt form meddelte iagttagelser; 
men herved ændres ikke resultatet i væsentlig grad, og i hovedsag maa 
hans gruppering indrømmes at være berettiget. At stubbelagenes antal 
til en vis grad tiltager med høiden over havet, er forøvrigt i sig selv 
Fig. 3. Afdækket lag af furustubber. Hellemyr i Vanse, 
(Fot. af forf.). 
intet bevis for theoriens rigtighed. Jo høiere en myr ligger, desto ældre 
vil den ofte være, og desto større anledning vil ogsaa lokale aarsager 
kunne have havt til at gjøre sig gjældende. 
At bestemme stubbelagenes antal i en myr er ingenlunde altid en 
let sag, og ikke sjelden er det umuligt. Der gives vistnok mange myrer 
med stærkt udprægede, vel adskilte stubbelag; men i de fleste tilfælde 
staar stubberne temmelig uregelmæssig i torven og samler sig kun 
utydelig om bestemte niveauer. Ved anlægget af den nye jernbane 
Kristiania—Gjøvik blev der blottet meget smukke profiler gjennem to 
myrer med vekslende lag af torv og stubber. I begge disse myrer har 
! Gunnar Andersson, Kvartår, klimatvåxl,, p. 524—538. 
9 
2 A. Blvtt, Sydestl. Norg. Torvm., p. 14—35. 
