1903. No72: PLANTERESTER I NORSKE TORVMYRER. AT 
jeg nøiagtig udmaalt stubbernes stilling i snittene og afsat dem paa 
profiltegninger! (Fig. 4. Om man her ved boring skulde bestemme 
lagenes antal, vilde resultatet ganske komme til at bero paa et subjek- 
tivt skjøn. 
Inden man kan fastslaa, at stubbelagene i de forskjellige torvmyrer 
er samtidige, udkræves med nødvendighed en grundig palæontologisk 
detailundersøgelse af et antal myrer med vel adskilte lag. Torven, der 
omslutter stubbelagene, er saa godt som altid fattig paa fanerogame fos- 
siler og indeholder næsten udelukkende arter med stor udbredelse. Det 
er derfor vanskeligt med de nu brugelige methoder at faa sikre holde- 
punkter; maaske vilde en undersøgelse af moserne kunne føre til vig- 
tige resultater. 
Fig. 4. Profil gjennem Tuemyr i Nitedal, 
g. 4 8] y EG SR 
Af direkte iagttagelser kjender man forskjellige [>] JE 
Lag af grene 
ovenfor, p. 36 flg.). Samtlige disse maa lige fuldt De smaa cirkler betegner 
stammer af birk, 
ikke klimatiske aarsager, der tildels i stor udstræk- 
ning fører til forsumpning af fast mark (smlgn. 
kunne virke i et bækken, hvor der allerede tidligere 
har dannet sig myr. Og saafremt der paa dennes overflade vokser skog, 
maa der ved forsumpningen dannes stubbelag. — En anden maade, 
hvorpaa stubbelag idetmindste leilighedsvis maa kunne fremkomme, er 
beskreven af E. Ryan?. Ved sammensynkning af myrernes dybere, 
bløde lag sænkes myroverfladen under grundvandets niveau, hvorved 
trærne gaar tilgrunde og torvens vækst paaskyndes. I omegnen af Fred- 
riksstad har han seet furutrær staa i skaalformede forsænkninger i 
myrerne med vand langt op over rodpartiet. 
! Jens Holmboe, To torvmyrproliler, p. 66. Tavle 2, fig, 1—2. 
? E. Ryan, Unders, af torvprøver, p, 120—121, 
