1903. No.2. PLANTERESTER I NORSKE TORVMYRER. 57 
Paa samme maade som saa mange lavere liggende myrer er Svarte- 
myr opstaaet af en gammel havbugt, der ved landets stigning blev afson- 
dret fra havet og omdannet til ferskvandssjø. Samtidig med adskillelsen 
fra havet ophørte der at afleires ler, og istedet derfor begyndte en gytje- 
afsætning. Medens lerlaget indeholder en marin diatomévegetation og 
af høiere brakvandsplanter Zannichellia polycarpa, indeholder gytjen 
udelukkende ferskvandsformer: 
Absolut antal former | Procentvis antal former 
Diatoméer i Svartemyr | ra 
Marine | Ferskv, | Marine Ferskv, 
=== — | — — === 
(CSA tls ich toe . | 5 | 100 
Utah, Geoeaee eas 4 2 67 | 33 
Ved afsætning af gytje, sivtorv, oredynd og hvidmosetorv er bæk- 
kenet paa sædvanlig maade efterhaanden blevet opfyldt og myren 
dannet. 
Alle plantepalæontologiske zoner yngre end Dryas-zonen er repræ- 
senterede i Svartemyr, Derimod lykkedes det ikke at paavise en Dryas- 
zone med helt arktiske former, uagtet leret blev undersøgt saa dybt det 
od sig gjøre — indtil ca. 1 m. under dets overflade —, og skjønt store 
portioner (ialt ca. 220 1.) blev omhyggelig slemmet, dels paa stedet ved 
begge besøg, dels i laboratoriet. — Allerede i lerets øvre del er der lev- 
ninger af birk (Betula odorata) og sammen med den en typisk birke- 
vegetation, hvor dværgbirken (Betula nana) udgjør det nordligste ele- 
ment. Den i gytjen opbevarede plantevækst har et lignende præg, men 
ved tiden for sivtorvens dannelse havde den omgivende vegetation mod- 
taget en vigtig tilvækst, idet furuen var indvandret. Myrens øvre lag 
er fattige paa fossiler; men ogsaa begge de yngste vegetationszoner har 
dog efterladt sig spor, ekezonen ved en ekestamme midt i oredyndlaget 
og granzonen ved granlevninger i hvidmosetorven, 
1 W. C, Brøgger, Nivåforandr. i Kristianiaf., p. 239. 
