1903. No. 2. PLANTERESTER I NORSKE TORVMYRER. IOI 
Derover 0,3—0,4 m. brunmosetorv, fattig paa fossiler. 
Karplanter. 
Comarum palustre. Smaanødder. 
Menyanthes trifoliata. Frø. 
Derover nu muldjord. 
Vegetationen i sandlaget har en udpræget arktisk sammensætning. 
Mangler end i de slemmede prøver de egentlig høiarktiske typeformer 
som Dryas octopetala og Salix polaris, saa viser dog den rigelige fore- 
komst af Salix herbacea og Betula nana, at der maa have raadet et 
arktisk klima, dengang da sandlaget blev dannet. Det fortjener at frem- 
hæves, at der af begge de nævnte arter kun fandtes ganske smaa blade 
(maximumslængde for den første 7, for den anden 6 mm.); disse viser stor 
lighed med de nu i høifjeldet levende former og er tydelig forskjellige 
fra exemplarer fra lavere trakter. Med undtagelse af Potamogeton natans, 
der i Sverige først optræder i birkezonen, kjendes alle de fundne arter 
i dette land fra Dryaszonen, og flere af arterne, f. eks. Zannichellia po- 
lycarpa, Batrachium sp. og Myriophyllum spicatum hører til denne zones 
karakterformer. 
Der turde efter det her anførte være god grund til at henføre sand- 
laget til den senere del af den arktiske tid, tiden nærmest før birkens 
indvandring. Af dette træ møder man de første levninger i gytjelaget. 
Myren viser, at havet henimod slutningen af den arktiske tid ved denne 
del af vor kyst ikke har staaet mere end høist 20 å 22 m. over den nu- 
værende havflade. Da den marine grændse paa Jæderen af P. A. Øyen 
er bestemtitil 66 å 70 m. o. h.1, synes mindst ca. ?/3 af den samlede 
stigning her at have været tilendebragt ved dette tidlige tidspunkt. 
Man vil maaske indvende, at de fundne arktiske planterester kunde 
stamme fra en reliktforekomst af arktiske planter og saaledes være af 
yngre alder. Herimod taler den fuldstændige mangel af sydligere former 
og endmere de fossile blades konstant smaa dimensioner, der bestemt 
tyder hen paa et arktisk klimat. 
16. Myr ved Rønvik i Bodin. 
Høide o, h. 19 å 20 m, 
Bodø by er anlagt paa randen af en stor marin lerterrasse, hvis 
gjennemsnitlige høide kan sættes til 15 å 20 m. o, h. Leret, der ifølge 
1 W, C. Brøgger, Nivåforandr. i Kristianiaf., p. 109. 
