106 JENS HOLMBOE. M.-N. KI. 
I den botn, hvori myren ligger, har den ovenfor omtalte moræne 
engang holdt et lidet tjern opdæmmet, og ved tilgroning af dette er 
myren dannet. Dette fremgaar af myrens lagbygning. Umiddelbart 
over myrbundens moræneler er der gytje med levninger af planter, der 
maa have levet i aabent vand (Potamogeton, Myriophyllum). Senere 
har der i myrbækkenet dannet sig startorv og hvidmosetorv. 
Det eiendommeligste træk i myrens lagfølge er forekomsten af et 
sandlag, der deler startorven i en øvre og en nedre del. Det var beret- 
ningen om dette lag, som førte mig til stedet, da jeg ventede muligens 
i sandlaget at finde vidnesbyrd om en oscillation i landets stigning. En 
nærmere undersøgelse gav dog ingen støtte for en saadan antagelse. 
Lagets uregelmæssige begrændsning og hele dets beskaffenhed taler af- 
gjort for, at det er dannet under en oversvømmelse af den fjeldbæk, 
som fra de steilt opstigende bergskrænter styrter ned over myren. Ma- 
rine fossiler manglede fuldstændig i sandlaget, som derimod indeholdt 
en ganske rig vegetation af ferskvandsdiatoméer. 
Allerede i gytjen lige over de glaciale lag i myrens bund fandtes 
rige levninger af birk. 
18. Profil ved Ramsaa paa Andøen. 
Saavel langs Andøens østlige som vestlige kyst løber der lange 
rækker af marine strandvolde, opbyggede af sand og rullet fjæregrus 1, 
Paa østsiden er strandvoldsystemet særlig smukt udviklet hele den 16—18 
km. lange strækning fra Dverberg kirke til Breivik; strandvoldene op- 
dæmmer her betydelige myrstrækninger, maaske de største i landet, og 
flere smaa, udprægede lagunesjøer. Ved Ramsaa skjærer et par smaa- 
elve gjennem strandvoldene, der her er 50—100 m. brede og naar en 
høide af 9—10 m. o. h. I elvemælerne er der god anledning til at 
studere deres indre bygning. De viser sig for den væsentligste del at 
bestaa af lagdelt marin sand, I overfladen er de paa sine steder om- 
leirede af vinden og faar derved tildels udseende af flyvesandsklitter. 
Men at man alligevel har med virkelige strandvolde at gjøre, fremgaar 
med fuld tydelighed af følgende omstændigheder. De følger i sit løb 
overalt nøie havstrandens retning, ogsaa hvor denne danner bugter 
og næs; deres overflade er horizontal og fremviser paa udsiden lange, 
skarpt fremtrædende gamle strandlinier. Overalt er deres indre bygning 
tydelig lagdelt med vekslende, vandrette lag af finere og grovere mate- 
! Cfr, H, Reusch, Fra Andeen, p, 276. 
