1903. No. 2. PLANTERESTER I NORSKE TORVMYRER. 145 
øer. (Fig. 19). De synes altid at ligge direkte paa myrens bund og kan 
dækkes af torvlag af indtil 1,5 å 2 meters mægtighed. De forekommer 
kun i de aller laveste myrer og vides ikke at være fundne i større høide 
end 10 å 12 m.o. h., oftest endnu lavere. Det er særdeles paafaldende, 
at man i disse myrer aldrig finder stubber paa rod, der jo ellers er de 
Fig. 18. Stykke af en fossil træstamme med huller efter boremuslinger fra Myre paa 
Andøen, Omtrent halv naturlig størrelse. 
mest iøinefaldende levninger efter naaletrær. Heller ikke har jeg i den 
omgivende torv fundet mindste spor af barnaale eller pollenkorn af 
naaletrær. Dette taler afgjort for, at man har at gjøre med gammelt 
drivtømmer, hidbragt 
med havstrømme under 
en høiere havstand, hvad 
Th. M. Fries allerede i 
1865 har fremholdt. 
Yderligere beviser for 
rigtigheden af denne op- 
fatning afgiver ofte selve 
stammernes  beskaffen- 
hed. Begge ender lige- 
som mulige fremsprin- 
gende grenstumper er 
tilrundede, barken altid 
afslidt. Ofte er veden 
mere eller mindre gjen- 
å Fig. 19. Findesteder for fossilt drivtømmer ved Norges 
nemhullet af boremuslin- nordlige kyst. 
ger (Fig. 18). 
Det lader sig neppe afgjøre med sikkerhed, hvilken art dette fossile 
drivtømmer tilhører. Carl Lindman, som har undersøgt prøver deraf 
fra Risø og Musvær i Tromsø amt samt Ingø i Vestfinmarken, henfører 
1 Th, M. Fries, En botanisk resa i Finmarken 1864, p. 54—55. (Bot. not. 1865). 
Vid.-Selsk. Skrifter. M-N. Kl. 1903. No. 2. 10 
