1903. No. 2. PLANTERESTER I NORSKE TORVMYRER. 147 
fleresteds (Ho.) i Vesteraalen; Musvær (L.), Risø (L., Ho.), Rebbenæso 
(Ho.), Kvalø (Ho.), Vannø (Ho.) og Skaarø (Ho.) i Tromsø amt; Ingø 
(F., L.), Magerø (F.) og fastlandet ved Vardø (Ho.) i Finmarken. Stam- 
merne kan blive indtil 8 å 10 m. lange og 0,6 å I m. tykke. 
F. Dækfrøede. 
(Angiospermae). 
Monocotyledones. 
Sparganium ramosum Huds. (coll.). 
Af Sparganium træffes frugter temmelig ofte i torvmyrerne, dels 
med, dels uden det ydre, svampede lag. S. ramosum er den eneste art, 
som hidtil med fuld sikkerhed har kunnet bestemmes; fra de øvrige 
kjendes den let ved de 8—10 skarpt fremtrædende længderibber paa 
frugtstenen. 
Fossil: Hornæsmyr i ekezonen. 
Levende: Ikke sjelden i de sydlige, lavere dele af landet, mod nord 
til Vikten. 
[S. cfr. affine Schnitzl. 
Frugter, der rimeligvis tilhører denne art, har jeg oftere fundet i 
afleiringer af forskjellig alder, mod nord til Risø i Tromsø amt. 
Levende: Udbredt gjennem hele landet, nordenfor Vesteraalen 
dog sjelden.] 
Zostera marina L. 
Allerede i 1779 nævner J. C. Fabricius, at han i bundlaget af en 
myr paa Ørlandet har fundet rester af lange, smalle blade, som tydelig 
kunde sees at tilhøre denne art!. Paa sin reise langs kysten i 1836 
opsøgte B. M. Keilhau og Chr. Boeck den nævnte lokalitet; de 
gjenfandt de samme bladrester, men erklærer, at de ikke tilhører Zostera?. 
I »muslingler« ved Berg nær Kragerø (ca. 38 m. o. h.) fandt M. Sars 
1 Fabricius, Reise nach Norwegen, p. 269. 
IE: 
? B, M. Keilhau, Landjordens stigning, p. 239. 
