148 JENS HOLMBOE. M.-N. Kl. 
talrige blade, der efter beskrivelsen sandsynligvis har tilhørt denne 
plantel; med visshed kan dog dette ikke nu afgjøres. 
Naar bortsees fra disse ældre, tvivlsomme angivelser, foreligger 
hidtil kun et eneste fuldt sikkert fund af fossil Zostera i Norge, nemlig 
ved Aarungen i Aas, hvor N. Wille 1891—92 fandt talrige rodstokke 
og blade af Zostera i ler sammen med Ostraea edulis og andre post- 
glaciale mollusker; hgiden over havet er henimod 40 m.?. 
Som levende er planten udbredt langs Norges kyster lige til Øst- 
finmarken ; nordenfor Tromsø er den meget sjelden (Norman). 
Potamogeton. 
Stenfrugter med og uden det ydre, kjødede lag hører til de alminde- 
ligste fossiler i afleiringer af gytje og ler; ofte kan de findes i stor 
mængde. Medens de smaafrugtede arter vanskelig lader sig adskille i 
fossil stand, kan P. natans L. og P. praelongus Wulfen let kjendes 
paa frugterne; foruden af disse har jeg ogsaa indsamlet fossilt materiale 
af flere andre arter, der endnu ikke er sikkert bestemte. 
P. natans L. Tavle 1, fig. 5—6. 
Uden sammenligning den hyppigst forekommende art. Ogsaa vel 
vedligeholdte blade samt stængelstykker med paasiddende optrevlede 
rester af bladstilke og skeder er gjentagne gange fundne fossile. 
Frugterne store, fladtrykte, skjævt ægformede, med but ryg. 
Fossil: I birkezonen og yngre zoner i et meget stort antal torvmyrer 
i forskjellige landsdele. 
Levende: Meget almindelig gjennem hele landet. 
P. praelongus Wulfen. 
Frugterne meget store, stærkt fladtrykte, med en vingeformet kjøl 
paa rygsiden. 
Fossil: Hellemyr i ekezonen. 
Levende: Spredt gjennem hele landet til Alten og Sydvaranger, 
dog overalt sjelden. 
Ruppia maritima L. 
De let kjendelige frugter er almindelige i marine ler- og gytje- 
afleiringer i det sydlige Norge og er et af de sikreste ledefossiler 
for disse. 
! M. Sars, Foss. Dyrelevn, fra Quartærperiod., p. 79. 
2 N, Wille, Om et subfossilt Fund af Zostera marina, 
