162 JENS HOLMBOE. M.-N. Kl. 
former, om hvis bestemmelse man kan være i tvivl, findes vistnok, men 
er ikke synderlig almindelige; kun ca. 12 % af de maalte nødder har et 
længde-breddeforhold beliggende mellem 1,1 og 1,2, og selv blandt disse 
viser de fleste sig tydelig ved sit udseende at tilhøre den ene eller den 
anden af Schübeler’s former. Jeg har derfor ikke fundet grund til 
ligesom Gunnar Andersson at opstille en selvstændig mellemform 
(f. ovata Willd.); det turde falde vel saa vanskeligt at adskille denne 
fra de to hovedformer som disse indbyrdes. 
De udførte maalinger har vist, at længden, bredden og længde- 
breddeforholdet hos de fossile norske hasselnødder varierer paa følgende 
maade: 
f. silvestris Hort, E oblonga G. Ands. 
Længde (I) 
INA Bo ee eee 9 mm. 13 mm, 
gjennemsnitlig . . . . . . 14,5 — 17,3 — 
Mens as 6 Boo ao 7 — 23 — 
Bredde (b) 
HALLE Oro de 12 mm, 10 mm, 
gjennemsnitlig . . . . . . 14,8 — 12,8 — 
MEANS G46 eee 18 — To ES 
Forholdet mellem længde 
I 
og bredde (5) 
eg ne oc 0,75 1,16 
gjennemsnitlig . . . . . . 0,98 1,35 
MAXIMUM ee 1,15 1,73 
Formen med runde nødder er i mit materiale ligesom i Sverige 
afgjort den hyppigste, idet 55 % af de indsamlede nødder har et længde- 
breddeforhold lavere end 1,1, og kun 33 9% høiere end 1,2. Forgvrigt 
pleier begge former ogsaa hos os oftest at optræde sammen, selv ved 
de ældste (f. eks. Bakke teglværk) og nordligste (Inderøen, Levanger) 
forekomster. 
Oftest og i størst mængde forekommer hasselnødderne i myrdynd 
og oredynd. Til sine tider kan de ligge saa tæt, at man kan øse dem 
op i spadevis. Noget sjeldnere træffes de i gytje og andre i aabent 
vand afsatte jordarter, derimod meget sjelden og altid kun i liden mængde 
i hvidmosetorv og anden egentlig torv. 
