1903. No. 2. PLANTERESTER I NORSKE TORVMYRER. 173 
tarvelig tilværelse, tilbagetrængt til særlig gunstige lokaliteter, og formaar 
knapt ved selvsaaning at holde stammen vedlige, langt mindre at sprede 
sig ud over det omgivende terræn. Snarere maa man sammenholde den 
tidligere udbredelse med den adskillig sydligere beliggende »klimatiske« 
nordgrændse, hvor hasselen ophører at være dygtig til konkurrance med 
de øvrige trær og buske i skog- og kratformationerne. Saa har ogsaa 
Gunnar Andersson gjort i sit netop udkomne, overmaade værdifulde 
arbeide »Hasseln i Sverige«, hvor han paa grundlag af et meget rigt 
materiale af fossilfund og reliktforekomster anslaar temperaturens synk- 
ning til ca. 2,4” C. Men nogenlunde nøiagtig at indtegne hasselens 
klimatiske nordgrændse i Norge paa et kart er fortiden neppe muligt; 
dertil er iagttagelserne i naturen endnu for faa. Denne grændse har 
ogsaa i vort stærkt kuperede land et betydeligt mere uregelmæssig 
bugtet lab, end den efter Anderssons fremstilling synes at have i det 
fladere Mellemsverige. For dog at give et begreb om dens omtrentlige 
beliggenhed i trakterne omkring Kristianiafjorden er den her paa kartet 
skitsemæssig antydet. 
Endog helt udenfor den paa kartet afmærkede yderste nuværende 
grændse kjendes der endel fund af fossile hasselnødder. F.C. Schiibeler 
omtaler. allerede 1873—75 et saadant fra Østre Gausdal, og senere er 
flere komne til fra Gausdal, Odalen, Løiten, Elverum, Aamot, Osen og 
Storelvedalen samt Bodø; særlig forekomsterne ved Dansarbakken i 
Osen og Messelt i Storelvedalen ligger et godt stykke udenfor grændsen. 
Og i det brede bælte søndenfor og vestenfor denne grændse, hvor 
hasselen nu helt eller næsten mangler, saavel i Østlandets vidtstrakte 
barskogstrakter som i de afskogede, veirhaarde kystegne vestenfjelds, 
viser de talrige fossilfund, at hasselen engang har været almindelig 
udbredt, hvad A. Blytt har fremholdt saa tidlig som i 18761. 
Ligesom i Sverige optræder de ældste levninger af hassel ogsaa hos 
os i den yngre del af furuzonen. I marine afleiringer er hasselnødder 
hidtil kun fundne i ekezonen og granzonen; forekomsterne ved Brekke- 
kleven og Bakke teglværk i Jarlsberg maa antages at stamme fra den 
tid, da henholdsvis ca. 73 og 67—68 % af den samlede stigning var 
tilendebragt?. 
Betula alba L. 
Birkenæver hører til de norske torvmyrers almindeligste og lettest 
kjendelige fossiler; fund deraf nævnes allerede i B, C. de Fine's 
1 A. Blytt, Indvandr, af Norg. Fl., p. 323. 
2 W. C. Brøgger, Niväforandr, i Kristianiaf,, p. 388. \ 
