1903. No. 2. PLANTERESTER I NORSKE TORVMYRER. 201 
A. Blytt og Gunnar Andersson har begge udtalt den anskuelse, 
at den norske »Ilex-flora« er indvandret til det vestlige Norge gjennem 
Sydsverige og rundt Kristianiafjorden. Nylig har imidlertid R. Ser- 
nander fremholdt, som det synes med god grund, at dette element at 
vor flora meget godt kan have indvandret fra sydvest over havet. Hans 
omfattende studier over planternes frøspredning i nutiden har ført ham 
til den opfatning, at en havarm af Skagerraks bredde ikke danner nogen 
uovervindelig hindring for planternes vandringer!. Ikke én af de arter, 
der paa den skandinaviske halvø kun vokser ved Norges vestkyst, er 
med sikkerhed funden fossil østenfjelds eller i Sverige; den eneste 
angivelse, der foreligger i literaturen, nemlig Blytt's af Quercus sessili- 
flora fra Stabæk ved Kristiania, er altfor usikker til at kunne tages i 
betragtning?. Som nedenfor nærmere udviklet haves der positive 
palæontologiske grunde til at antage, at Calluna vulgaris, en af 
Vestlandsvegetationens mest karakteristiske arter, er indvandret til det 
sydvestlige Norge over havet. —Og den indtager ingen særstilling; ogsaa 
flere andre arter, hvoriblandt Najas flexilis og Crambe maritima, er i 
Norge hidtil kun fundne fossile paa Lister og Jæderen. 
Ved flere leiligheder har A. Blytt og J. M. Norman af plante- 
geografiske grunde udtalt den opfatning, at et antal af vore arktiske 
planter er indvandrede til Finmarken fra nordøst. Hvad der af de 
nævnte forfattere er anført, taler stærkt til fordel for denne theori. Det 
er dog endnu ikke palæontologisk undersøgt, i hvilken udstrækning 
denne indvandringsvei har været benyttet. 
B. Dvergbirkezonen. 
I 1870 opdagede A. G. Nathorst levninger af arktiske planter, 
Dryas octopetala, Salix polaris, S. reticulata, Betula nana, m. fl. i 
ferskvandsler ved Alnarp i Skaane®, og senere er en lignende vegetation 
af ham og andre forskere paavist umiddelbart over istidsafleiringer paa 
et stort antal steder i Sverige, Danmark, Finland og store dele af 
Mellemeuropa lige til grændserne for det store nedisningsomraade. 
1 R. Sernander, Skand, vegetat, spridningsbiologi, p. 414, flg. 
2 Smlgn. ovenfor, pag. 176—177. 
3 A, G. Nathorst, Om några arktiska växtlemningar i en sötvattenslera vid Alnarp 
i Skåne, 
