1903. No. 3. 
FLORAEN I LISTER OG MANDALS AMT. 17 
aar, 1882, besøgtes atter Lister, Austad, Lyngdal, Kvinesdal og Hitterø. 
I 1893 foretoges i selskab med hr. lærer O. Prestrud en undersøgelse af 
Randøsund, Flekkere, Søgne, S. Undal og Spangereid. Endelig har jeg 
i 1901 atter havt anledning til at botanisere ved Kr.sand, Lister, Lyngdal, 
Herred, Austad og Spind. Paa denne tur blev jeg ledsaget af hr. stud. 
med. Rangsæter. En stor del af de paa disse reiser gjorte iagttagelser er 
tidligere bekjendtgjorte dels i tillægget til BI. N. Fl. og dels i de af prof. 
A. Blytt udgivne »Nye bidrag«, særlig det første. 
Geografisk oversigt. 
Kysten af Lister og Mandals amt beskriver med tilhørende øer og 
holmer en regelmæssig bue, hvis østligste punkt ligger paa en brede af 
58° 9‘, de sydligste øer mellem Søgne og Lindesnes under 57° 58", og 
det østligste punkt ved Sireaaens udløb befinder sig paa en brede af 
58° 17. Paa strækningen vestenfor Farsund, hvor Listerhalvøen danner 
en fremspringende del udenfor buen, mangler kyststrækningen den udenfor- 
liggende skjærgaard, der fra østgrændsen har fulgt kysten. Kun paa et 
enkelt sted beskyttes dens vestlige del af de store høie øer Hitterø og 
Andabelø. Seiler man fra Farsund østover, vil man derimod finde den 
for den norske kyst karakteristiske omrandning af øer, holmer og skjær. 
Disse er dog sammenlignet med andre steder hverken mange eller store, 
ligesom de heller ikke gaa længer ud fra land end høist 6—8 kilometer. 
Kystbuens ydre begrændsningslinje er omtrent 70 kilometer lang, en 
længde, der vistnok vilde mer end fordobles, om man fulgte kystens ind- 
skjæringer og maalte strandens virkelige længde. Disse indskjæringer, der 
er særdeles talrige, har ikke samme karakter østenfor og vestenfor Lin- 
desnes. Østenfor er de med undtagelse af Kr.sandsfjorden ganske smaa, 
kun et par kilometer lange, og hvad formen angaar indbyrdes saa for- 
skjellige, at man neppe skal kunne finde noget fælles træk, der paa en 
oplysende maade kan karakterisere dem. De vestlige fjorde er derimod 
af langt betydeligere udstrækning; af form er de lange og smale og om- 
gives paa siderne i regelen af høiere fjelde og blive miniaturudgaver af 
Bergens- og Ryfylkefjordene. De selv og deres forgreninger afskjærer af 
landet en række karakteristiske større halvøer; de vigtigste af disse fjorde 
er Grønfjord, Lenefjord, Rosfjord, Lyngdalsfjord, Oftefjord, Framvaren, 
Feddefjord og Flekkefjord. 
Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-N. Kl. 1903. No. 3. 2 
