1903. No. 3. FLORAEN I LISTER OG MANDALS AMT. 31 
paatagelig virkning. Naar her skjelnes mellem heimyrer og lavlands- 
myrer, er det kun for at fæste opmærksomheden paa de to ekstreme 
former af den samme dannelse, der naturligvis er forbundne ved alle 
mulige overgange. De paa fjeldvidderne liggende myrer er som oftest flade, 
af lige stor udstrækning i længde og i brede og indesluttende fjeldvand 
og tjern af lignende form. De er næsten udelukkende Sphagnummyrer 
med forholdsvis samme tarvelige flora som omgivelserne, men indeholder 
dog altid en og anden for vestlandet eiendommelig plante. Hovedmassen 
af den fanerogame vegetation, der efter myrens fugtighedsforhold eller af 
andre aarsager kan være mere eller mindre rigelig, dannes af Calluna 
vulgaris, Erica Tetralix, Eriophorum vaginatum og angustifolium, 
Seirpus cespitosus, Andromeda polyfolia, Menyanthes trifoliata, Oxycoc- 
cus palustris, Myrtillus uliginosa, Myrica gale, Drosera rotundifolia. 
Paa de vaadeste steder vil man ogsaa gjerne finde Drosera inter- 
media, Lycopodium inundatum, Rhyncospora alba og fusca, mens 
Narthecium ossifragum, Blechnum spicant og Orchis maculata holder 
sig ved myrbrederne. Paa en flerhed af disse myrer vil man gjerne 
ogsaa finde en og anden forkrøblet fodhei busk af furu, Salix cinerea 
eller repens, og ligeledes ofte tuer af Juncus squarrosus og filiformis 
paa lidt tørrere steder. Som en særegenhed for denne slags myrer maa 
paapeges den store fattigdom, de viser paa græsarter og Carexarter. 
Af en noget anden beskaffenhed er de myrer, der dannes i smaa- 
dalene, derved at den bæk, der følger dem, hindres i sit løb; herved 
fremkommer lange smale myrer og smaavande af lignende form, ofte 
begge dele forenede, idet der i smaavandenes øvre og nedre ende er 
myrstrækninger. Man finder heller ikke saa sjelden hele rækker af tjern 
adskilte ved myrpartier. Da disse gjerne paa begge sider er beskyttet 
ved fjeldskrænter, vil de ialmindelighed have en noget frodigere vegetation 
end de først omtalte; græsvæksten er rigere, og de selv og deres omgi- 
velser byder mere afveksling, omend artsantallet ogsaa her er ringe. Af 
planter, som vi her kan gjøre regning paa at finde, skal nævnes Carex 
ampullacea, canescens, stellulata, wrigua, Øederi og filiformis, Molinia 
cærulea, Aira cæspitosa, Equisetum fluviatile, Orchis maculata, Galium 
palustre og Ranunculus flammula, foruden alle de ovenfor nævnte. Hvor 
myren støder til fjeldet, findes gjerne en grøn rand dannet af de fleste 
i heierne forekommende planter, og af ikke tidligere opregnede Caltha 
palustris, Carex panicea og vulgaris. Smaa busker af birk, asp eller 
furu vil ligeledes ofte være at finde under fjeldsiden. — Naar senere 
myrene i de frugtbarere strøg skal omtales, vil det vise sig, at forskjellen, 
