[057 
ww 
1903. No. 3.  FLORAEN I LISTER OG MANDALS AMT. 
Skovene. 
Østenfor Lindesnes optager skovene en betydelig del af arealet, 
hvorimod de vestenfor bliver mere og mere sparsomme. Medens for 
Kr.sands omegn 67 % af arealet er skovland, synker tallet for Mandals 
til 26 %o, for Farsunds til 12 % og for Flekkefjords til 14 %. Tallene 
er sammendraget efter A. Helland: »Jordbunden i Norge«. Man ser 
heraf, at skovene i de østlige egne af amtet optager 5 gange saa stor 
del af arealet som i de vestlige, og at formindskelsen aftager jevnt vest- 
over. For Farsunds omegns vedkommende trykker det fuldstændigt skov- 
bare Vandse sogn procenttallet lavere end det vestligere liggende Flekke- 
fjords omraade; medtages ikke dette sogn i beregningen, vil for det øvrige 
distrikts vedkommende skoven optage omtrent 16 %o af arealet. Da som 
tidligere berørt formindskelsen af skovarealerne i den vestlige del af amtet 
for en stor del kommer af, at fjeldene vestenfor Lindesnes næsten ganske 
har ophort at bære skov, idet denne blot findes i dalene, vil man, hvis 
man ikke kommer udenfor dem, ikke altid saa tydeligt mærke den vold- 
somme forringelse i skovbestanden. Sammenligner man skovenes udbre- 
delse i distriktet med tallene for fordelingen af de øvrige plantearter, vil 
man finde en mærkelig overensstemmelse, der viser, at der maa være en 
forbindelse mellem dem. 
Ensartede skove vil man i regelen kun finde, hvor jordbunden er 
ensartet, paa flade moer, bredere dalsider og svagt skraanende fjeldsider; 
men af saadanne lokaliteter af større udstrækning findes inden omraadet 
ikke saa ret mange. I hele distriktet er overfladen meget ujevn; dale og 
smaasletter, fjelde og knauser med bratte eller skraanende sider veksler 
uafladeligt med myrpletter, bækkefar og grusbakker, der samtlige kan 
være stillede mod alle fire verdenshjørner. Ligeledes vil man ofte inden 
snevre omraader finde jordbundens fugtighed at gjennemløbe alle grader 
fra den vaadeste til den tørreste. Er nu saadanne strøg bevokste med 
træer, vil det ikke forundre inde i skovene at finde ensartetheden afbrudt 
og at møde talrige kombinationer af skovtræerne og de dem ledsagende 
planter. 
Artsantallet af de planter, som vokser i skovbunden af de mere 
ublandede skove, er mindre betydeligt, og deres hovedmasse bestaar af 
ganske de samme arter, som træffes overalt i det søndenfjeldske Norge i 
skove af lignende sammensætning. Sees hen til de forskjellige arters 
hyppighed, vil man dog finde denne ikke lidet forskjellig, naar man sam- 
menligner disse skove med øst- eller vestlandets. Udredelsen heraf er 
Vid.-Selsk. Skrifter. M.-N. Kl. 1903. No. 3. 3 
