1903. No. 3- FLORAEN I LISTER OG MANDALS AMT. 35 
som kratskov, med et eller andet sterre træ spredt blandt de andre. 
Heller ikke disse skove pleier at være ublandede; de er nemlig næsten 
altid indsprængt med furu, birk og asp. De rene egebevoksninger, som 
især findes i Kr.sands omegn, er yderst fattige paa andre planter, der 
formelig synes at sky dem; en enkelt tue af Potentilla tormentilla, en 
Succisa pratensis og nogle græsstraa er ofte alt det grønne, man opdager 
paa den ellers nøgne jordbund. I regelen er vel alle rene bevoksninger, 
enten det nu er af lyng, skovtræer, blaabær og lignende, fattige paa arter, 
men for egens vedkommende synes det i særlig grad at være tilfældet. 
Af langt mere botanisk interesse er de stærkere blandede egekrat, der er 
at finde paa strandklipper, i lier og urer og ofte som en smal kant følger 
fjeldenes fod, De træer, man her kan finde blandet med egen, er furu, 
birk, asp, rogn, ener og hassel og paa særlig gunstige lokaliteter ogsaa 
ask, løn, lind, æbletræ, hæg, slaape, hvidtorn, asald med flere. De to 
egearter findes over hele distriktet, dog saaledes at Quercus pedunculata 
er den almindeligste. 
Aspen findes næsten overalt spredt iblandt furuskoven, men kan dog, 
særlig i amtets østligste del, forekomme i saa stor mængde dels som krat 
og dels som grupper af større træer, at den næsten kan siges at være 
skovdannende. Efter stærk hugst eller skovbrand i furuskovene vil den 
ofte i flere aar fuldstændigt optage marken, men kvæles dog efter en 
tids forløb derved, at furuen ved sin stærkere høidevækst over- 
skygger den. 
I de samme trakter vil man paa de lavere liggende myrer ogsaa ofte 
finde udstrakte tætte bevoksninger af svartor, mere eller mindre blandet 
med graapil, der begge i denne del af landet kan opnaa en størrelse, der 
ikke ofte paatræffes andetsteds. 
Endelig indtager hassel en ikke uvæsentlig plads mellem skovtræerne; 
man vil her som ellers hovedsagelig finde den paa dalsiderne, i lier og 
urer; men de strøg, hvor den hyppigst forekommer, f. eks. i Kr.sands og 
Mandals omegn, vil man kunne finde den næsten overalt, ligesaavel paa 
myrer og ved vandbreder, digekanter og enge som paa de tørreste urer 
og veikanter. Den tilbøielighed til at danne skove, som den viser 
flere steder i Bergens stift, kommer dog ikke her saa tydeligt frem. 
Bevoksningerne er gjerne blandet med andre løvtræer og er, især naar 
de er aabne og findes paa heldende grund, voksested for en mængde 
andre plantearter. Mandalsdalen er sandsynligvis den del af amtet, hvor 
den forekommer i størst mængde. 
Ingen af de tidligere nævnte træsorter, rogn, asald, ask, løn, lind, 
pil, selje, hæg, slaape, kristtorn, barlind, benved, æbletræ, hvidtorn eller 
