1903. No. 3. FLORAEN I LISTER OG MANDALS AMT. 39 
fjordene i Bergens stift. Urerne i den her omtalte del af landet har for- 
holdsvis ringe høide og udstrækning og er som regel bedækkede med 
løvskov; nøgne urer findes oftest i de vestligste strøg, men ogsaa her 
pleier de helt eller delvis at være skovbevokste. En stor del af urerne 
er dannet ved bækkenes arbeide i de større fjeldskar; herved er materialet 
bleven fordelt, saaat de større klippeblokke og det finere grus gjerne er 
bleven ført hver for sig; sædvanligt finder man det finere sand og grus 
øverst eller nærmest fjeldvæggen, men det modsatte kan ogsaa en gang 
imellem finde sted. Da jordbunden somoftest er rig paa plantenæring og 
fugtigheden vedligeholdes ved stadig vandtilførsel, vil urerne, hvis stil- 
lingen mod solen er den rette og de er beskyttede for de farligste vinde, 
høre til de af naturen mest begunstigede steder. Ogsaa for liernes ved- 
kommende gjælder væsentlig det samme. Den skov, der findes paa disse 
steder, er meget blandet, idet furuen træder tilbage og løvtræerne gjerne 
fuldstændig har overtaget; hassel, birk og egearterne er de hyppigste; 
men desuden forekommer ask, alm, løn, lind, hæg, graaor, rogn, asald, 
eller idethele alle de træsorter, som distriktet eier. I ly af trævegetationen 
finder man ofte en rig buskvegetation, dannet af Mubus- og Rosaarter, 
Cotoneaster, Viburnum, Rhamnus frangula, Hedera og Lonicera, og 
endelig i bunden, i fjeldklofter og paa aabnere pletter den øvrige for en 
stor del ogsaa andetstedsfra kjendte karakteristiske flora. Her vil man 
finde Asperula odorata, Festuca gigantea, Stachys silvatica, Melica nutans, 
Hypericum quadrangulum og perforatum, Lactuca muralis, Lampsana 
communis, Carex pallescens, muricata og digitata, Vicia silvatica, Luzula 
pilosa, Convallaria majalis og polygonatum, Actea spicata, Torilis an- 
thriscus, Orobus tuberosus og niger, Adoxa moschatellina, Arabis hirsuta, 
Arenaria trinervia, Circwa alpina, Clinopodium vulgare, Galeopsis tetrahit, 
Geranium robertianum, Humulus lupulus og lignende; men desuden vil 
man treffe ikke saa ganske faa for distriktet mere eiendommelige eller 
sjeldnere planter, hvoriblandt skal nævnes: Alliwm ursinum, Carex divulsa, 
Cephalanthera ensifolia, Epipactis latifolia, Dentaria bulbifera, Festuca 
silvatica, Brachypodium silvaticum, Hypericum montanum og pulchrum, 
Aspidium angulare og aculeatum, Polystichum Oreopteris, Hedera Helix, 
Lonicera periclymenum, Luzula maxima, Melica uniflora, Petasites alba, 
Rubus thyrsoideus, Primula acaulis, Sanicula europea, Mercurialis per- 
ennis, Vicia cassubica og Orobus, Teucrium Scorodonia, Centaurea 
phrygia. — Endel af de sidstnævnte planter er i lier og urer saa almin- 
delige, at de paatrykker floraen et eget præg, medens andre, der paa 
lignende lokaliteter i andre landsdele meget ofte er at finde, her optræder 
meget sparsomt, f. eks. Lathyrus silvestris, Origanum vulgare, Orobus 
