1903. No. 3. FLORAEN I LISTER OG MANDALS AMT. 43 
og articulatus. Her kan man ogsaa søge Gentiana pneumonanthe, Or- 
chis maculata, Malaxis paludosa, Parnassia palustris og Pedicularis 
silvatica og palustris samt største delen af skovmyrenes planter. Men 
foruden disse engmyrer findes i lavlandet ogsaa torvmyrer, hvor bund- 
vegetationen dannes af et Sphagnumdække, der er afbrudt af lyng- eller 
græspartier. Naar de er afgroftede, er ofte store dele af overfladen 
næsten uden al vegetation; denne er da kun at finde paa myrbrederne, i 
grøfterne og i torvtagene og bestaar af de almindeligste myrplanter. 
Nogen skarp grændse mellem fladlandets myrer og skovmyrene eller 
mellem de sidst omtalte indsøer og skovvandene kan ikke drages; thi 
ogsaa de fritliggende vande og myrer er i regelen omrandede eller spredt 
bevokste med træer, især or og pil, og har hovedmassen af planter fælles. 
Paa Lister findes de mest udstrakte lavlandsmyrer; da de er næsten 
fuldstændig træløse, faar de en vis lighed med heimyrene, en lighed, der 
øges derved, at de over store strækninger er bedækket med lyng. Men 
de indeholder dog adskillige planter og er trods sit lidet indbydende ud- 
seende langt rigere paa arter end heimyrene. Af mærkeligere vækster 
kan nævnes Radiola linoides, Gentiana pneumonanthe, Pilularia globu- 
lifera, Rumex hydrolapathum, Cicuta virosa, Lemna minor og Bidens 
cernud. 
Strandene. 
Ved siden af fjeldskarenes og liernes flora er strandvegetationen ube- 
tinget den mest interessante ikke alene i denne del af landet, men i det 
hele taget paa alle eller de fleste kyststrækninger i Norge. Vistnok har 
man for længe siden havt øie for den planterigdom, der findes paa 
strandene selv eller i deres nærhed, men disse har dog for det sydlige 
Norges vedkommende neppe været gjenstand for den opmærksomhed, 
som de udentvivl fortjener. Især er for de almindeligste planter som- 
oftest de betingelser, hvorunder de optræder paa kysten, allermindst 
kjendt, da der som regel tages meget lidet hensyn til dem. Oplysninger 
om en plantes evne til at leve og indrette sig under de eiendommelige 
naturforhold, som strande, nes og øer frembyder, maa dog antages at 
kunne faa betydning, naar dens naturhistorie skal skrives. Da fremdeles 
ved strandene havstrømmene stadig tilfører floraen nye arter og vel især 
nye individer af allerede før indflyttede arter, maa man antage, at en 
ikke ringe del af strandvegetationen er indvandret i forholdsvis sen tid; 
et nøiere kjendskab til strand- og kystfloraen turde derfor komme til at 
