108 R. E. FRIDTZ. M.-N. KI. 
del af landet, uagtet de habituelt er meget lige. Det er indenfor dette 
ydre belte, B. verrucosa optræder, og den synes at tiltage i hyppighed 
indover. lallefald gjælder dette østenfor Lindesnes for de første 20 kilo- 
meters vedkommende. Ved bunden af fjordene indenfor Farsund bemær- 
kedes den lige nede ved søen. 
289. B. nana L. findes ifølge Blytt 2 til 3 mil nordenfor Kr.sand 
og ifølge Engelhart i Bjelland, antagelig i omtrent samme afstand nordenfor 
Mandal; det er ikke usandsynligt, at den nærmer sig kysten endnu mere 
i amtets vestligste del. Selv har jeg ikke bemærket den i det her om- 
handlede strøg, ligesom jeg har troet at finde den mindre hyppig i amtets 
indre dele end andetsteds i landet. 
290. Alnus incana DC. ligner meget Betula verrucosa i sin ud- 
bredelse inden distriktet, men er langt sjeldnere end denne. Den findes 
gjerne som enkelte spredte individer, og først omtrent ti kilometer inde i 
dalene begynder den at blive almindeligere. Vestenfor Mandal har jeg 
ikke noteret den. Som eksempel paa dens sparsomme forekomst i amtets 
vestlige del kan anføres, at en snedker paa Lister fortalte, at han havde 
hørt, at der nordenfor Listeid skulde findes to slags or, »men det troede 
han ikke noget paa«. Det tør dog være sandt alligevel, uagtet det har 
undgaaet min opmærksomhed. Af voksesteder kan nævnes: Tvedt: Dønne- 
stad, Boen i mængde; Vennesla; Oddernes: Skraastad, Egstø, Sødal, 
Flekkere; Kr.sand: ved veien til Eg; Søgne (Wittr.): Aarhus, Indre Bastø; 
Grebstad: fra Brændaasen op efter langs Søgneelven ikke sjelden; Holme: 
ved veien langs Mandalselven. Kun paa Flekkere og Indre Bastø er den 
funden ude ved havet. 
v. lobata Wittr. ved Søgne præstegaard (Wittr.). 
291. Å. glutinosa Gærtn. (E.) er overalt i distriktet meget almin- 
delig og naar ofte paa disse kanter en betydelig størrelse. 
Cupuliferæ Rich. 
292. Fagus silvatica L. Opgives for Aabel i Tvedt af v. Buch; 
saavidt vides, er den aldrig senere bemærket hverken der eller andetsteds 
i nærheden. Ved Kr.sand forekommer den plantet. 
293. Quercus pedunculata Ehrh. og 
294. Q. sessiliflora Sm. Om disse to arter gjælder for en del, hvad 
der er sagt om Betula-arterne. De er begge optegnet for samtlige sogne 
i den her behandlede del af amtet, og de forekommer ofte i hverandres 
selskab, ofte i mængde og skovdannende; Q. pedunculata er dog den 
hyppigste, Egekrattene er dog langt mere udbredte end de egentlige 
