4 P. A. ØYEN. M.-N. Kl. 
i omtrent samme niveau folges lange strækninger. Hvad der imidlertid 
paa mange steder springer langt mere i oinene, er denne terrasses brat 
opstigende bagvæg, der som en udpræget brink hyppig hæver sig i den 
dobbelte høide og ligeledes ofte afsluttes opad i nogenlunde samme 
niveau. Overfladen stiger dels mere jevnt, dels i et mere undulerende, 
kuperet terræn. 
Tapes-terrassen. 
Ved nærværende anledning er det ovennævnte, forholdsvis lave og 
temmelig sammenhængende terrasse, der har en mere umiddelbar 
interesse. 
Vest for Stavanger, i Randeberg og Reveim, udmærker denne strand- 
linje sig endog paa en saa fremtrædende maade, at bønderne har givet 
den et eget navn »sjorin« (= sjøranden, en gammel strandkant), idet en 
række strandvolde optræder, tildels med en mængde større og mindre, 
»friskjolda« blokke. Der siges paa flere steder at være fundet musling- 
skaller og sneglehuse oppe paa denne gamle »sjerin«, men mine under- 
søgelser viste ialfald, at de som regel ikke er let tilgjængelige, og at det 
vistnok maa være ved rydning, tag af brønde og gravning af grøfter, 
nævnte levninger af søorganismer er draget frem; det giver dog haab 
om, at en mere indgaaende detailundersøgelse kan høste endel udbytte. 
Lavere og høiere terrasser. 
Den her nævnte, mere udprægede strandlinje er imidlertid ikke den 
eneste paa Jæderen, idet man kan paavise saavel lavere som høiere ter- 
rasser, mærker efter gamle havstande. Dels for kun at anføre nogle 
eksempler, men dels ogsaa for at vinde udgangspunkt for en sammen- 
ligning med hensyn til enkelte geodynamiske forhold, skal jeg ganske 
kort berøre nogle faa saadanne forekomster, endskjønt behandlingen af 
de høiere terrasser egentlig ligger udenfor nærværende arbeides ramme. 
Aneroidmaaling. 
Da de høidetal, hvorom her er spørgsmaal, imidlertid er bestemt 
ved hjælp af aneroidbarometer, skal jeg først ved nogle faa eksempler 
belyse dettes variation, ved de sommeren 1900 paa forskjellige steder 
bestemte korrektioner, for at den værd, man kan tillægge disse maalinger, 
lettere kan bedømmes og sammenlignes med fremtidige iagttagelser. 
Tre af disse eksempler er hentet fra det trondhjemske, nemlig fra 
de to mest udprægede linjer lige over for Ilsviken (Trondhjem) og fra 
