1903. No. 7. TAPES-NIVEAUET PAA JÆDEREN. 21 
De danske skaldyngers archæologiske alder. 
I de danske skaldynger er der ogsaa gjort talrige fund af raat for- 
mede flinteredskaber, grovt slagne og uslebne. Dette eiendommelige for- 
hold har det vistnok været, som gjorde, at Montelius regnede »kjøkken- 
moddingtiden« som en tredje afdeling af den palæolithiske tid ved siden 
af de to forudgaaende!”. 
Japetus Steenstrup hævder imidlertid, at »Le Danemark ne parait 
pas avoir été peuplé avant la fin de la période du renne. Notre plus 
ancien age de pierre, l’âge des kjøkkenmøddings, correspond au commence- 
ment de d’äge de la pierre polie dans le Midi de l’Europe« 18°, Boyd 
Dawkins bemærker ogsaa, at skaldyngerne ikke synes »to mark a phase 
preceding the Neolithic culture in northern Europe« 131, 
Medens imidlertid Steenstrup paa den ene side fremhæver skarpt 
forskjellen mellem kystfundene og skaldyngernel”, sætter han paa den 
anden side disse sidstes dannelsestid som tilhørende det samme afsnit, 
hvori ogsaa de mærkværdige dolmenbyggere levedel!%, en anskuelse 
antaget ogsaa af Boyd Dawkinsl% Worsaae derimod antog skal- 
dyngernes dannelse som et mellemled mellem den palæolithiske og neo- 
lithiske tid og ansaa dolmenbyggerne som tilhørende et udpræget senere 
afsnit 1, en anskuelse, der for skaldyngernes vedkommende til en tid 
ogsaa synes at være delt af Monteliusl%, og for megalithernes ved- 
kommende deles af denne forsker 137, selv efter at han med hensyn til 
skaldyngerne er naaet til den opfatning, at »ils constituent, en Scan- 
dinavie, la première phase de l’époque néolithique» 19. Overensstemmende 
med den under nr, 137 & 138 udtalte antagelse var ogsaa den frem- 
stilling, Montelius gav af dette forhold i den allerede ovenfor nævnte 
forelæsning i november 1900. 
At opfatte de egentlige skaldynger af den ægte, ældre type som 
tilhørende et første afsnit af den neolithiske tid synes nu meget almindelig 
anerkjendt. Til det allerede for en saadan anskuelse anførte kan føies, 
at Sophus Miller ved et par anledninger 13% 140 har udtalt sig ganske 
bestemt i lignende retning, ligesaa John Lubbock! og A, Müller!#. 
At Retzius i en mere populær fremstilling opfører skaldyngerne 
som et mellemled mellem ældre og yngre stenalder1#, tør veie mindre, 
og at Hoernes henfører skaldyngerne til en egen mesolithisk 14 afdeling, 
er vistnok mere en formel klassification, da denne forsker forresten støtter 
sig til den nu gjængse opfatning af disse forhold, som ogsaa støttes af 
de anatomiske særegenheder 145: 146, 
At der paa det nu nævnte grundlag i Skandinavien og da mere 
specielt for Danmarks vedkommende er gjort et skille mellem en ældre 
