26 P. A. ØYEN, M.-N. Kl. 
Den naturvidenskabelige forskningsmethode i 
archæologien. 
Ligesom vi ovenfor saa Vogt henvise til den geologiske fremgangs- 
maade, hvor det gjaldt archæologiske tidsbestemmelser, saaledes finder 
vi paa et forholdsvis tidligt tidspunkt Nilsson fremhæve, at man hverken 
i saga eller historie kan vinde kjendskab til landets første indbyggere, 
men istedet anbefales den komparative, naturvidenskabelige forsknings- 
methode, »leta sig fram till kunnskap om förhållanden som varit genom 
att jemföra dem med förhållanden som äro« 207, 
Nilsson lader forresten saavel stenalderens tid som folkestamme 
ubestemt?%, Holmberg antog for de tre skandinaviske perioder tre 
i race, dannelse, levesæt, religion og begravelsesmaade adskilte folk?0, 
Spørgsmaalet henstod dog uafgjort; thi i 1872 siger Montelius, at man 
kan ikke afgjøre selv, hvilket folk det er, som har levet her under bronce- 
alderen 210, 
Boyd Dawkins antog imidlertid, at »the progress of civilisation 
in Europe has been continuous from the neolithic age down to the pre- 
sent time«?1, og byggede denne antagelse paa tilstedeværelsen af de 
samme husdyr og kulturplanter og paa udviklingen af folkets kunstsans, 
sprog, overtro etc.?1?, 
Arbo fandt ogsaa, at f. ex. Svelvikkraniet var meget overensstem- 
mende med de senere og nuværende nordmænds?!?, Og i den før nævnte 
forelæsning syntes Montelius ogsaa nærmest at helde til den anskuelse, 
at folkestammen endnu var den samme som under den neolithiske tid, 
og nævnte som støtte herfor bl. a. forskjellige anatomiske træk. 
Det „arktiske‘“ spørgsmaal i Skandinavien. 
Imidlertid maa vi erindre, »at der i Norge og Sverige allerede i sten- 
alderen har været to forskjellige folkestammer«?1, idet nemlig »lapperne 
er indvandrede til Norden, inden de lærte at kjende brugen af metaller, 
altsaa har levet en del af sin stenalder i Skandinavien« 215, hvorfor vi 
ved siden af vore almindelige stenaldersfund ogsaa finder saadanne, der 
tilhører den saakaldte »arktiske gruppe«?1% I denne forbindelse kan det 
ogsaa være paa sin plads at minde om nogle mærkværdige forekomster 
paa høitjeldet?”. De herhen hørende spørgsmaal kan vistnok ikke endnu 
paa langt nær siges løst, og helt nylig anser Gustafson det heldigt, »at 
det lappiske spørgsmaal atter optages til behandling «?!9, 
