28 P. A. ØYEN. M.-N. Kl. 
ende tilfælde, idet man nemlig ogsaa i Danmark kjender skaldynger, der 
udmærker sig ved den fuldstændige mangel paa benrester, saaledes i 
Dragerup skov?, 
Allerede ovenfor saa vi, at de stensager, som fandtes i skaldyngen 
ved Kvernviken, tydede hen paa et tidligere trin, ligeledes de i skaldyngen 
ved Sømme, om end meget svagt. Ogsaa paa dette punkt faar man 
mere positive oplysninger i de af Helliesen til Brøgger givne med- 
delelser, idet skaldyngen ved Kvernviken oplyses at have indeholdt flere 
raat tilhuggede og uslebne flinteredskaber®®; i skaldyngen ved Somme 
fandtes ingen oldsager?30, 
Alderen af skaldyngerne ved Kvernviken og Sømme. 
Karakteren af de molluskskaller, der findes opbevaret i disse to skal- 
dynger, tyder paa, at dyngernes dannelse i tid falder omtrent sammen; 
at mærke er, at de ogsaa ligger i nær samme høide over havet, hvilket 
vistnok ikke er ganske tilfældigt, men staar i nøie forbindelse med strand- 
linjens beliggenhed i hin fjerne tid. 
At rester af hund endnu mangler fra begge disse skaldynger, kan 
man efter de foreliggende undersøgelser vistnok ikke opfatte som nogen 
antydning om, at vort ældre, neolithiske stenaldersfolk ikke har havt 
hunden som husdyr. At deri begge dynger er fundet rester af andre 
husdyr, svarende til den yngre skaldyngetypes i Danmark, antyder, at 
disse steder under stenalderen enten har været beboet under en over- 
gangstid eller gjentagne gange, til forskjellige tider i lighed med forhol- 
dene ved Schweizersbild, hvis man ikke skulde antage de nævnte ben- 
rester som yngre og af mere tilfældig art, hvilket ovenfor blev betragtet 
som mindre sandsynligt og vistnok ikke behøver at have været tilfældet. 
Sammenligning af molluskfaunaen i Kregemyrbanken og 
de to jæderske skaldynger. 
Idet vi nu gaar over til en mere detaljeret undersøgelse af vore skal- 
dyngers geologiske og archæologiske forhold, skal vi indlede denne med 
en sammenligning af den i disse dynger og i den nærliggende Krege- 
myrbanke opbevarede molluskfauna. Som allerede i det foregaaende 
berørt antyder saavel i skaldyngen ved Kvernviken som i skaldyngen 
ved Sømme molluskskallernes forholdsvis jevne og betydelige størrelse, at 
der forud for forbruget har fundet sted et udpluk, saaledes at kun de 
største og som fødemiddel mest skikkede individer er indsamlet og med- 
bragt til bestemmelsesstedet, 
