30 P. A. ØYEN. M.-N. Kl, 
Jeffreys antager betinget af de bathymetriske forhold?%, Interessant 
er, at Jeffreys har kunnet opstille en var. intermedia, der forbinder 
hans var. depressa med P. vulgata, L. Der er saaledes saavel i banken 
ved Kregemyr som i skaldyngen ved Kvernviken paavist tilstedeværelsen 
af P. vulgata, var. depressa, Jeffreys, P. vulgata F. & H. og P. caerulea, 
L. Men desuden er i banken ved Kregemyr fundet brudstykker og i 
skaldyngen ved Kvernviken et stort, smukt eksemplar af nok en varietet» 
som vistnok staar var. caerulea meget nær. Denne, var. maxima, er 
oval, næsten glat, 1. 50 mm. 
Littorina littorea, L. var i begge de omhandlede skaldynger rigelig 
tilstede, hyppig 30—35 mm. For sammenligningens skyld har jeg sammen- 
stillet de i banken ved Kregemyr opplukkede 213 eksemplarer af denne 
art i grupper ordnet efter individernes størrelse. 
L. 5—10 mm. 2 eksemplarer 
L, 10—15 mm. 10 » 
L. 15—20 mm. 33 > 
L. 20—25 mm. 01 > 
L. 25—30 mm, 65 > 
L. 30—35 mm. II » 
ES mme » 
At der er forholdsvis faa eksemplarer under 15 mm., tør ialfald delvis 
have sin grund i den maade, hvorpaa opplukningen fandt sted, hvorved 
de smaa individer ikke er kommet med i tabellen i det forhold, hvori de 
i virkeligheden er tilstede i banken. Men bortseet fra disse to grupper 
finder vi alligevel, at der er en tiltagen i antal indtil størrelsesgruppen 
20—25 mm. med maximum, hvorefter antallet inden de enkelte grupper 
meget hurtig progressivt aftager. Naar vi saa erindrer, at størrelsen af 
denne art i skaldyngerne hyppig var 30—35 mm., springer den udson- 
dring, som maa have fundet sted, meget skarpt i ginene. Det er i 
banken ved Kregemyr den typiske Z. littorea, L., man har for sig, og 
der er her rig anledning til at studere den udvikling af formen, som finder 
sted med alderen og individernes tiltagen i størrelse. Denne forandring 
i form er især meget fremtrædende med hensyn til den indbugtning, som 
finder sted af sidste vindings øvre del, hvis gjennemsnit derfor hos de 
ældre individer faar den karakteristisk konkave form istedetfor den hos 
unge individer skarpt konvekse. Med denne forandring gaar ogsaa haand 
i haand en anden, nemlig udviklingen af en tydelig mundkanal ved mun- 
dingens øvre del; hos ældre individer kan denne kanal til'sine tider blive 
meget udtrukket, skarpt fremtrædende og som følge deraf give varieteten 
