P. A. ØYEN. M.-N. KI. 
32 
ledes mere end seks meter over det nuværende. Den forholdsvis rige 
fauna af egte saltvandsdyr, som man finder repræsenteret i Krege- 
myrbanken, tyder imidlertid paa, at der ikke alene har været tilgang af 
saltvand, men at udvekslingen endog har været meget rask, hvorfor hav- 
fladen paa den tid vistnok ikke har befundet sig blot en, men sand- 
synligvis flere meter høiere end nævnte pas, saa at ogsaa andre dele af 
klippebarrieren har ligget under vand. 
Naar man tager hensyn til, hvor vanskeligt det hidtil har vist sig 
at opdrive postglaciale skjælbanker paa Jæderen, indser man tilfulde, 
hvilken betydning nævnte barriere har havt for opbevarelsen af Krege- 
myrbanken, idet denne saaledes under landets senere stigning har været 
beskyttet mod de indvæltende havbølgers ødelæggende virkning, medens 
kanske en flerhed af tilsvarende banker samtidig er fuldstændig ødelagt. 
I nordøstlig retning for Kregemyr kan man i dennes umiddelbare 
fortsættelse følge et grovt strandmateriale, der naar op til en høide af 9 
m. 0. h. Opad gaar det over i en strandvold med indtil meterstore 
blokke, hvis øvre grænse ikke lod sig nøiagtig bestemme, men muligens 
op under Einæsvarden mod nord gik endnu noget høiere. Dette be- 
kræftes endnu mere ved nøiagtigere bestemmelser af strandlinjens belig- 
genhed noget længere syd. Og da en kontinuerlig rækkefølge i de marine 
littoraldannelser her er fulgt, kan vi vistnok med god grund antage denne 
strandlinje som svarende til havfladens stand under Kregemyrbankens 
afsætning. 
Syd for Viste, mellem disse gaarde og Visteviken, gjenfandtes den 
tilsvarende strandlinje, der her maaltes at have en høide af 13,4 m.o.h. 
I strandlinjens indre kant sees her flere havdannede jettegryder, blandt 
andet en halv med en meters diameter. Desuden fandtes ogsaa en noget 
større havdannet hule, 8—10 m. lang, 5—6 m. bred og 3—4 m. høi. Lidt 
høiere end strandlinjen havde terrænet her et steds udseende, som om en 
skaldynge skulde danne undergrunden; en mindre forsøgsgravning i den 
dybe, brunsorte muld førte dog ikke til noget resultat. 
Paa sydsiden af Visteviken, fra Kvernviken ud mod Smiodden, 
træder den saakaldte »sjorin« meget smukt frem. I nærheden af Kvern- 
viken kunde her det strandskiktede materiale, med vekslende lag af grovere 
grus og grov sand, følges op til en høide af 17,5 m. 0. h. Da imidlertid 
selve strandlinjen paa dette sted ligger noget lavere, er det rimeligvis 
mærkerne efter mere voldsomt indbrydende stormbølger, man i denne 
høide har anledning til at studere, hvilket antydes saavel ved materialets 
udseende som ved afleiringernes stratigrafiske og topografiske forhold 
forøvrig. 
