1903. No. 7. TAPES-NIVEAUET PAA JÆDEREN. 33 
Interessant er det at sammenligne den her fundne høide med de for 
skaldyngerne ved Sømme og Kvernviken bestemte; vi ser, at stenalders- 
folket har ikke med hensyn til boplads paa disse steder trukket sig 
længere end høist nødvendig tilbage fra datidens strandkant. 
Ude ved Smiodden var strandlinjefænomenet udviklet paa en saa 
skarpt fremtrædende maade, at det lykkedes at erholde en meget god 
bestemmelse af høiden. Fra den nuværende strandkant hæver terrænet 
sig forholdsvis hurtig, paa en afstand af omtrent 30 m. op til en for- 
holdsvis jevn og meget udpræget” strandflade af vel hundrede meters 
bredde, og hvis høide maaltes til 6,2 m. o. h. Omtrent midt inde paa 
denne flade skulde der ved gravning af en meterdyb grøft være fundet 
havskjæl. Denne strandflade afsluttes saa indad af en 6—7 m. bred og 
ca. meterhøi lagunevold, der snor sig langs fladens indre kant, foran det 
bagenfor svagt opstigende terræn. Lagunevoldens høide maaltes til 9,3 
m. ©. h, Man bør i denne forbindelse ikke glemme at sammenligne den 
høide, hvortil det grove strandmateriale bag Kregemyrbanken gik op, 
med høiden af den her nævnte lagunevold, da der vistnok er en meget 
nøie sammenhæng med hensyn til dannelsestid og afsætningsforhold for- 
øvrig. Vi vinder derved et nyt og sikrere udgangspunkt for bestem- 
melsen af Kregemyrbankens geologiske stilling. Thi paa den svagt 
stigende, halv andet hundrede meter brede flade bag den nævnte lagune- 
vold ved Smiodden har man rig anledning til at studere en fuldstændig 
kontinuerlig rækkefølge af marine littoraldannelser, begyndende med grund- 
vandsafsætninger med noget finere materiale lige bag lagunevolden og 
fortsættende i en gradvis udvikling, indtil det hele afsluttes opad med 
en egte littoraldannelse, en strandvold, hvis indre kant ligger 13,4 m. o. 
h. som resultat af to fuldstændig overensstemmende maalinger. Maalin- 
gerne paa nordsiden og sydsiden af Visteviken stemmer saaledes meget 
godt overens. 
Bagenfor denne strandvold ved Smiodden hæver terrænet sig frem- 
deles ganske svagt ind mod det faste fjeld, og henimod en snes meter 
indover fladen fra strandvoldens indre kant ser man endnu fin sand 
skyllet indover, et fænomen, der vistnok finder sin naturlige forklaring 
paa samme maade som de ovenfor nævnte afleiringer i nærheden af 
Kvernviken. 
Paa Malletuvas nordlige skraaning, ret mod Reveim kirke, paa syd- 
siden af den store myr, nær Tverberget, fandtes en tydelig strandvold 
med indtil en halv meter store, rullede blokke, almindelig dog noget 
mindre. Den indre kant af denne strandvold laa i en høide af 13,4 
m. o. h. 
Vid.-Selsk. Skrifter. M-N. Kl. No. 7. 3 
