1903. No. 7. TAPES-NIVEAUET PAA JÆDEREN. 37 
terrasse, der bestaar af et egte littoralmateriale, vadsket grus og sand, 
snart finere, snart mere grovkornet. Det øverste lag af dette strand- 
materiale er tildels meget opvitret og noget muldblandet, et fænomen af 
vistnok mere sekundær art, idet terrassefladen nemlig er dækket af tre 
— fire decimeter muldjord og torv, hvoraf saa nedsivende vand kan 
have medført endel, der saa har udfyldt mellemrummet mellem strand- 
stenene i det øvre lag. Som resultat af to uafhængige, men helt overens- 
stemmende maalinger fandtes høiden af denne terrasse at være 10,7 m. 
o. h. maalt ved den indre kant paa et for muldjord og torv afdækket 
sted. Paa denne terrasse fandtes paa strandgrusets overflade og tildels 
stikkende ned i selve sanden og gruset en hel del smaa flintestykker. 
Disse viste sig for det meste at bestaa af slagaffald, hvor de karak- 
teristiske slagbuler ofte traadte meget iginefaldende frem; men blandt dette 
meget righoldige flintmateriale fandtes ogsaa ret hyppig smaa, zirlige og 
meget typiske flintflekker, slagflekker af den for en vis afdeling af sten- 
alderen saa karakteristiske form. Dette flinteaffald med ledsagende flint- 
flekker fandtes her kun paa strandmaterialets overflade under det overlig- 
gende 3—4 dm. mægtige lag af muldjord og torv, men derimod aldrig i 
dette muld- og torvlag selv og heller aldrig paa dette lags overflade. 
Ligesom det nævnte flintemateriales beskaffenhed anviser det en bestemt 
archæologisk stilling, ser man altsaa, at det ligeledes knytter sig til et 
bestemt geologisk niveau. 
I nærheden, lige paa Ogneelvens sydside, fandtes i samme høide 
en tilsvarende gammel stranddannelse, og paa denne fandtes lignende 
flintemateriale omend ikke i saa stor mængde som paa terrassen ved Holme- 
sanden. 
Det ved disse to punkter her i Ogne bestemte niveau sees at præge 
en smuk begrænsning i terrænets relief. 
Gaardbruger Johan Hiorth meddelte mig, at han havde fulgt denne 
flintezone, med rigelig flint under torven paa grusets overflade, flere kilo- 
meter rundt den gamle Ognebugt, som han forestillede sig havde været 
en lun og rig fiskebugt, netop skikket til opholdssted for et af fiskeri 
levende stenaldersfolk. 
Det samme niveau udpræger sig ogsaa ved tilsvarende terrasser paa 
flere andre steder i omegnen. Saaledes sees ved Bø, Ogne, paa nord- 
siden af Bjaarvandet en tydelig terrasse, der vistnok hører til denne række. 
Og i nærheden af Helvik jernbanestation sees flere tydelige terrasser, som 
vistnok ogsaa hører hid. 
Fjordpartierne i omegnen af Ekersund synes derimod ikke at have 
været særlig gunstige for udformningen af dette terrasseniveau; thi de 
