38 P. A. ØVEN. M.-N. KI. 
spredt liggende forekomster af sand og grus i lavere niveauer er her som 
regel af en meget uregelmæssig karakter og er vistnok mere at betragte 
som svagt omvandlede glaciale masser end som egentlige terrasser. Muli- 
gens kunde det ogsaa lykkes en mere indgaaende undersøgelse her at 
fremfinde forekomster, der med større sikkerhed kunde henføres til dette 
niveau. 
Tapes-niveauet som et depressionsniveau. 
Den i forbindelse med Kregemyrbanken staaende strandlinje er nu 
over store dele af Jæderens kystrand fulgt saaledes i sammenhæng, at 
man derved faar et godt overblik saavel over dens rent topografiske 
forhold som med hensyn til enkelte geodynamiske fænomener. Af disse 
turde muligens den kjendsgjerning, at man her staar lige over for et 
depresssionsniveau, være den, som for vort lands vedkommende for øie- 
blikket indebærer i sig den største interesse. 
Beviserne for, at det er et egte depressionsniveau, man her har for 
sig, er mange. 
Kregemyrs klippelagune beviser naturligvis i saa henseende intet med 
sikkerhed. Men de i forbindelse med denne staaende akkumulations- 
forhold, ligesom ogsaa omegnens beskaffenhed forøvrigt lader sig natur- 
ligst forklare ved en synken af kystranden. Det er tilstrækkeligt i denne 
forbindelse kun at minde om det særegne forhold, at selve Kregemyr- 
bankens finere, fossilførende materiale med ganske svag stigning hæver 
sig op netop i høide med klippebarrierens laveste pas, hvorefter terrænet 
øieblikkelig faar en sterkere stigning samtidig med optræden af grovere, 
egte littoralt materiale. Desuden tyder terrasserne i den tilstødende omegn, 
ligesom den udprægede littoralerosion i strandlinjen ved Viste i samme 
retning. Ingen af de her opregnede fænomener er imidlertid tvingende 
beviser for, at en sænkning af landpladen har fundet sted, endskjønt man 
paa stedet faar et uvilkaarligt indtryk af, at saa har været tilfældet. 
Naar man derimod kommer over paa sydsiden af Visteviken, faar 
man imidlertid sikre beviser ihænde for, at det her omhandlede strand- 
linjeniveau er udformet under en sænkning af landpladen med derpaa 
følgende stigning, og disse beviser forfleres saavel i art som antal ved 
den videre undersøgelse længere mod syd. 
De afleiringer, som man mellem Kvernviken og Smiodden træffer i 
noget høiere niveau end selve strandlinjen, som mærke efter de op- 
skvulpende paalandsbølger, tyder jo paa, at man her befinder sig lige 
over for et bestemt maximalniveau, der kun mere undtagelsesvis, paa 
grund af indtræffende anomale forhold har været overskredet. Og netop 
Gs EEE Ga VE EEE 
